Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Paľo sa vrátil z Álp. Nepoliezol síce nič, ale aspoň vykráčal na vrchol Mount Blancu.
Je sedem hodín ráno som zbalený a Stano akurát zaparkoval auto pred domom. Paľo po dlhej ceste vyzerá unavený, ale prehadzuje si veci z auta do Stanovho auta a vyrážame smer Harmanec. Máme vyhliadnuté nejaké línie, ktoré by sme chceli odistiť. V hlave kopec plánov a už aj vieme názvy ciest. Otázne ostáva či to bude leziteľné. No, ale to sa uvidí. Nepredbiehajme.
Zaparkovali sme pred horárňou, hodili bágle na plecia a pomaly šliapeme po asfaltke. To je ten ľahší úsek cesty. Po pár sto metroch zídeme z cesty a šliapeme do kopca. Je to len pár výškových metrov, ale sme radi, že po chvíli vidíme náš bivak. Zhadzujeme bágle a vyrážame na obchádzku, ktorú líniu budeme liezť ako prvú.
Vraciame sa do bivaku a na Paľa doľahla únava. Je osem hodín ráno a ukladá sa k spánku. Ja a Stano vyberáme materiál a psychicky sa pripravujeme vyliezť novú líniu.
Paľo zaspal. Chrápe.
Vyberáme vŕtačku a odchádzame. Stále nie sme rozhodnutí do čoho sa pustíme. Nakoniec stojíme pod Paľovou líniou a je rozhodnuté. Paľo spí tak mu s tým trošku pomôžeme. Hádžem na seba všetko možné, čoky, friendy a samozrejme aj nejaká tá karabína sa zíde. O pár kíl ťažší nastupujem do cesty. Pekná špára do ktorej sa pomaly púšťam. Trošku je zarastená bude ju treba očistiť. Som asi 7 metrov nad zemou pod sebou založené čoky a prichádza na mňa kríza. Neviem čo ďalej. Stojím a skúšam kade to pustí. Bohužiaľ vzdávam to po márnom boji a púšťam do toho Stana. Ukusuje metre z línie a prichádza k onomu miestu, kde som ja skončil. Posúva sa vyššie osádza frienda a je v mieste kde je trošku mokro. Snaží sa nájsť pokračovanie cesty. Načahuje sa a.... padá. Padá do friendu. Chytil ho a ja tiež. Znovu sa chytá spoďáku, načahuje sa ... a niečo našiel. Vraj pekný chyt. Pokračuje ďalej. Je v nejakom mieste kde je polica s trávou a na nej aj lesné jahody. Vraj príjemné občerstvenie a nie je to žiadny fast food. Kričím na neho nech aj mne niečo nechá. Len niečo zamrmlal, že sa posnaží všetko nezjesť a pokračuje v lezení až ku stromom. Tam zaštanduje a ja mu posielam vŕtačku na otestovanie. Vyvŕta dieru a ani sa nazapotí, konečne nemusíme sekať diery ručne na osadenie istenia. Medzitým ako vŕta ja spravím lepidlo na kruh a pošlem mu to hore. Spraví zlaňák a idem si to skúsiť vyliezť celé aj ja. V mieste kde som skončil je trošku ťažšie miesto, ale keďže som videl ako to preliezol Stano tak to skúšam jeho variantou. V pohode to prejdem a pokračujem k jahodám. Pomaly doliezam ku zlaňáku a rozhliadam sa. Cesta môže pokračovať ďalej, ale to sa pokúsime doliezť neskoršie. Teraz je na rade čistenie cesty a osadenie aspoň jedného istenia do cesty. Cesta má príznačný názov Jahodová.
Po úspešnom vylezení sa presúvame viac v pravo a tam vylezieme tiež peknú líniu, ktorú sme nazvali Anglická. Názov sa jej celkom hodí nemá totiž žiadne istenie dokonca ani zlaňák, ale to je už iný príbeh.
A kdepa to je, ta Jahodová? Jelenec, Králiky, Jakub, Harmanec, Tajov, Malachov nebo Šturec? Jinak obyčejná, ale pěkná story. Jako bych ji sám občas prožil. Teďka v pondělí našel Hasič cestou ke skalám kus vidlí. No a tak vznikla cesta Vidle.
Aha, už sem to našel. Takže ta historka je stará devět let, inspektore Kojaku? A na vedlejším masivu se, koukám, dojímal Pisoň svym rodinnym štěstíčkem :-)
No Papouši nie je to vedlajsi masiv ale nedaleka lezecka oblast, ale si sikovny spojil si si vela informacii dokopy (kedy vznikla cesta a atd.) a prisiel si na to, ze je to stara story, mozno ta raz zoberiem do timu ako patraca :o)
insp.Kojak
Taká málem lyrická - alebo minimalistická? - miniatúra. Len tam chýba, že Stano v biváčku stále ještě spí. Alebo to už je tiež iný príbeh?
Opravdu se mi to líbí. A omlouvám se za chabý pokus o slovenčinu.
Vyžrání lajny je teda fakt zločin. A eště to byla lajna s jahodama. Apropo - zbyly tam nějaký jahodníky, nebo ste je z cesty vymetli spolu s broukama, ptákama a bylinama, která do cest nepatří?
Zdaleka nejlepší je ovšem Tokajské z viniční trati Rika, ročník 2003. Naposledy jsem ho viděl za výlohou jedné vinotéky na Mariahilferstrasse ve Vídni za 100 euráčů. Skladovali ho na mobilních konzolkách ve tvaru písmene T. Místní ssavci už prej ale ten regál vydylýtovali.
Ne, to je standardní upozornění na to, že se cesty mají odblešit. Já daga dráždit nepotřebuju, páč vim, že s jeho zarytym mechožroutstvim nic neudělám.
Kdyz se objevil clanek, tak jsem si rikal, kdy tam Papous napise neco o cisteni, a nez jsem se vratil od zubare, tak uz se dalsi shani po mem mechomilnem ohrazeni. :)
Zaciname byt zbytecni, zbytecni jako samo lezeni!.
Myslel jsem, ze by stacilo napsat jen Dag, Papous, Dag. Laco, Papous... a obsah by si kazdy domyslel.
Ale on i ten podpis je zbytecny.
Pocjopitelne. nechte jahodniky, milujte roztomile brucky a hyckejye mechy. neduverujte Papousum--rypousum slonim, kteri si sve vedomi nastupujici impotence vseobecme kompenzuji tazenim proti vsemu zivemu.