Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Sobota 18.6. ráno, hruboskalsko.cz: "skály místy mokré, lezení podmíněně povoleno". Takže radši nějaký tvrdší matroš, na Rovišti jsme byli minule, v Srbsku máme "všechno" (jsme dosedmičkoví lezci) přelezeno, co takhle Svatý Jan, nikdy jsme tam nelezli a v hlavě mám, že je to tam hrozně romantické.
Dívat se do mapy je zbytečné, kdysi dávno jsem tam přece procházel, stačí před Alkazárem odbočit a jít kolem Kačáku. Kdybych se ale podíval, parkoval bych ve Svatém Janu a ne v Srbsku. Výhled z terasy Obecné školy na Stěnu pod krížem nás krásně naladil, takže jen jedno pivko a vzhůru.
Původně jsme chtěli lízt "Konec klasiků v Čechách", ale narazili jsme na nápis "Podzimní", podle průvodce 6- a s kytičkou, ideální na rozlezení :-)) Nástup šípkem zarostlým koutem, pocity všelijaké - všechno větší duní nebo se dokonce hejbe. Už jsem chtěl slízt s tím, že cesta vede asi víc vlevo, když jsem uviděl kruh, tedy kruh - kroužek na kozu. Ovázal jsem i dřík a vzhůru, další kroužek na kozu (ovázat dřík) - štand a dobírám Zdenka. Jak jsem z té stěny a z kroužků měl blbý pocit, nechal jsem Zdenka u prvního a jen jsem si k sobě vytáhl matroš. Dál jsem v převisu založil dva frendy, ale s pocitem, že je když tak vezmu sebou dolů s asi tunou kamení. Přímo přes převis se na mně smála na plotně krásná nerez skoba, po jejím cvaknutí jsem se konečně začal cítit v pohodě. Zdenek si (bohužel) pamatoval, že cesta dál vede vpravo a tak jsem se tam vydal, cvakl jsem po asi 4 metrech šikmo doprava starší skobu, ale vypadala solidně. Nad sebou jsem měl menší převis a cesta dál vedla koutem lehce doprava. Převísek byl zakončen madlem jako škopek, nějak se mi za něj nechtělo brát (intuice?!), ale zrní okolo nevypadalo o nic důvěryhodněji, tak jsem ho blbec chytil oběma rukama, nastoupal nohama a ..
"Bacha!, pak obrovkej rámus jako by se řítila půlka stěny škubnutí lana a pak divnej hlas kousek nade mnou" - tak mi to potom líčil Zdenek.
Pro mně to vypadalo asi takto: Poslední co jsem vědomě viděl, byl ten škopek a nebe jak se točí. Šutr se mi podařilo odhodit si na levou holeň, potom jsem už nic neviděl, bylo to přesně jak v knížce co jsem nedávno četl (až na ten praskot vlastích kostí, díkybohu), jasné vědomí, zcela zřetelně jsem vnímal každý zvuk, ale nic jsem neviděl, tedy ne že bych měl před očima tmu, ale neviděl jsem nic smysluplného a ztratil jsem ponětí a své poloze, kde je nahoře a dole. Dlouho jsem letěl (doprdele, vždyť už mně dávno měla chytit ta skoba), pak náraz zády na skálu, bolest jak prase, náraz hlavou a skřípění helmy ješte jedno přetočení a pak konečně zabralo lano. "Dolů, spouštěj mně dolů" skřehotám na Zdenka, hned jak jsem si zavrtěl prstama na nohou. Spustil mně k sobě, lakota přehlušila bolest posílám ho pro matroš. všechno děláme obzvlášť pečlivě a vzájemně se kontrolujeme. Vybral jištění u kruha a oba frendíky a pak jsme slanili.
Resume':
Jistič u 1.kruhu, vytočeno cca 15m lana, u nohou cvaknutá na pohled solidní skoba. Po vylomení chytu následovala rotace těla nazad, zachycení - tedy vytržení skoby jsem si ani nevšiml, zachytilo mně až to účko 3-4 metrů níž vlevo v plotně. Přitom pádový faktor do té skoby nebyl víc jak 0.3, spíš míň. Následoval další, naprosto nekontrolovatelný pád celkem cca 12-15m.
Lezu už přes 10 roků, převážně na písku a myslím, že umím padat. Třeba Starou cestu na Starostu jsem skákal do komína - uklouznutí v delikátním výlezu, odrazit se tak, aby se člověk pravě přetočil čelem k předskalí a zahučel do komína (potom jsem už i odskakoval zpátky na předskalí), píšu to (jako i celý článek) proto, abych co nejvíc lidí převědčil, že nosit blembák není ostuda, naopak nemít ho na prvním nebo kde padá kamení je blbost. I ve sportovní cestě - jedna ruka sahá po chytu druhá se smekne a už jdeš na záda. Při poslední návštěvě Alkazáru jsme ho měli z asi sta lidí čtyři. Vím, že je to zkraje opruz, ale časem jsem si na něj zvykl tak, že si bez něj připadám polonahý. A taky jsem tu špinavou, poškrábonou, zapocenou pelzlovku v sobotu pohladil. Nic se mi nestalo, jen jsem měl na zádech bouli jako půlku grepu a jsem tak různě podřenej, ale bolest v krční páteři, otřes mozku a vrypy na pelzlovce vedou k zamyšlení, nebo ne?
P.S. Nekamenujte mně, teď už taky vím, že se na Stěně pod křížem nesmí do července lízt a zodpovědně prohlašuju, že mně ve Svatém Jánu bude možno nadále vidět tak maximálně pít, ať si tam lezou jedinci vyhledávající existencionalistické zážitky, popřípadě milující rozřahtané kvaky jako třeba Jeník Puš. Ale nikde kromě průvodce od P.Resche jsem zákaz nenašel, žádná cedule v reálu, seznam zákazů na webu CHS, apod. Jinak na písku nemáguju a nelezu po mokrým a když vidím ceduli "Zákaz lezení, tak jdu jinam. Jo, a nevíte někdo náhodou, kdo sanoval tu cestu? (Má u mně flašku jakou si jen bude přát). Pravděpodobně ta skoba patří do cesty Polepšovna.
Uff toť vše.
Dodřenej ale rozesmátej
Jak praví klasik: Kdyby sem to věděl, tak by sem sem nechodil. Prostě jsme si toho před lezením nevšimli, vedle jeskyně už lezla jedna dvojka a vůbec nás to nenapadlo, že by to mohlo být zakázané.
Nojo, véčka a ixka tam jsou. I když, souhlasím nejsou moc vidět (teda jak kdy, jsou roky, kdy je správce obnoví...) Hnízdívá tam vejr. Souhlasím s nekamenováním. Protože takhle chytrej jsem až dnes. Je to pár let... No, řádově půlka devadesátých let, touhle dobou. Taky jsem tam byl, páč jsem si nějak zafixoval čer... ale nedošlo mi, že je to až čer/venec. No, stane se, doufám, že jsem fógly nevyrušil a nic nepoto... A vzal jsem to jako poučení a nespoléhám na pamět, ale než někam jedu, zjistím si podmínky. ředcházím tak zbytečným konfliktům. Nojo, takže kdo má kamenovat? kdož jsi bez viny...
Plne s tebou souhlasim, co ce prilby tyce. Dokonce se mi zda, ze obecna "osveta" mezi lezci uz nese sve ovoce. Loni jsme na Dratniku byvali jedini "exoti" s prilbou. Letos uz je to zhruba tretina lezcu. Jinak me ale muze omejt, kdyz vidim nektere s rodicu, kteri nejen ze sami lezou bez prilby, ale nedaji prilbu na hlavu ani vlastnim detem.
Jsou horsi Bobe, treba ja. Ja si ji nasazuji blembos kdykoliv prijdu pod skalu a i na 2m sutry. Zvyk, povercivost a blbe zkusenosti. Lezl jsem za mlada "bez" i v Tatrach.
S jakymi emocemi na mne kdo kouka nesleduju a tak to nevim. Pokud nema jiny starosti a radosti nez se pohorsovat nad moji prilbou, tak at si uzije. :o)
Diky nacelniku, ze ses me zastal :-)
Ja samozrejme taky vim, ze na Dratniku sutry nepadaji (a na ten, co spadl onehda na Palicich, by nepomohla zadna prilba).
Ale padaj a klouzaj lidi, kteri tam lezou ruzne pres sebe, a nikde neni psano, ze nespadnu i ja, a takovy kyvadlo hlavou do zdi se bez prilby asi nerozchodi.
Jednou jsem si nevzala prilbu na Kruzberku (je to podobne jako na dratniku, zula, ktera taky nikdy nepada, ale lidi tam taky byva spousta) - kdyz jsme standovali na polici, tak pres me spadl jiny prvolezec, ktery lezl trochu jinym smerem, nez jsme cekali. Jeho lano slo pres me a krasne me narazil na polici (a nejen me). Slupka to byla poradna, ale hlava to nastesti odnesla jen mirnym otresem mozku. Od te doby opravdu nespekuluju jestli exotim s prilbou.
Jo, na Drátníku i Palicích taky nosím blemboně. A vlastně všude. Obvykle se až tak nebojím vlastního pádu, velikých šutrů. Bojím se pitomců. Občas na frekventovaných skalách padá spousta cajku (jednou mě kdosi na Srbsku křápnul do blambaku, který tímto nešetrným zásahem dospěl k poškrábání, osmou a ani z ní pro odlehčení nesundal háemesku; poučení: nelezu v Srbsku).
Gratuluji k zazitku! Hlavne k preziti! Ani Jenik ve sv. Janu nemusi lezt furt.:o) Prijde mi to opravdu ponekud lamave. Ona teda Dusickova neni o moc lepsi. A Sanuv kout, darmo mlcet. Sv. Janu se vyhybam, nebot se tam bojim. A navic ty davy krvezinivych turistu vukol.
Zakaz byval vyznacen formou horolezeckych znacek |> VII-XII, ale kdo vi jak to je. Doufam, ze Te nikdo kamenovat nebude. Proc taky, kdyz si na kamenovani stacis sam. :o))
Hoj!
Jo. Ted jsem koukal do pruvodce, kde jste si uzivali zdraveho vzduchu. Ejhle! V tehle casti sten jsem se malem zabil z podobneho duvodu (+mladicka stupidita) uz v roce 76. :o))
Ja mam radeji ten Sanuv. V Janu cucej ty davy pod skalou a nad skalou a jsem nervozni, na Dusickovy zase chatar, kdyz mu hodis kamen na chatu, tak se tvari tak nejak dotcene (ty lidi jsou vztahovacny). Na hoSana neni videt a nikdo tam neleze. Kterej magor by na ty kvaky taky lezl. Ale nekdy si to treba dejte. Kdyz nic jinyho, budete mit po tamnim lezeni ty pisky jeste radeji. :o) Helmu rozhodne opet ssebou.
k přežití. V té Podzimní je toho nachystanýho o hodně víc, než jen to, co jsi utrhl. Ostatně nejhorší je to právě po období zákazu a kdo značky nezná, nebo nerespektuje, potrestá se sám zvýšenou lámavostí. Stejně tak ovšem ten, kdo respektuje, a nadrženě vyrazí hned první povolený den :-) a nepočká si až stěnu očistí někdo jiný.
Správcem Jána by měl být Míla Pletánek a ten bydlí v domečku vedle kostela, co je muzeum, takže by asi neškodilo ho navšívit a poklábosit s ním o jištění.
Pokud se ale někdo chystá do hor, není lepšího tréningu než Stěna pod křížem a okolí. V horách se dají potkat i horší věci, než tady.
Jo to se mi nepovedlo, ale - za všechny ty roky jsem urval jednu krajku v Janovicích (když se tam smělo lízt asi r.2000?), lištičku na Hrubici a obrovký madlo na Zbirozích no a pak shodil pár lokrů. Tady to ale vůbec nedunělo a ty taštičky okolo, fuj. Takže úplnej manták nejsem a ten škopek jsem samozřejmě bral dolů a nepáčil ven. Jestli si ale myslíš, že tobě by se něco takovýho stát nemohlo, tak ať ti to přesvědčení vydrží:-))
Jo to máš pravdu, ale jestli takovej nástup skousnu pod 300 metrovou stěnou, tak tady je to jenom ten nástup. Asi zůstanu u písku :-). Jsem skalkař, v pořádných horách jsem nelezl, jen Anica Kuk, Colodri a tak, ale tak rozhašený to nikde nebylo. Osobně radši polezu sólo třeba ne prachovskou jehlu, než abych se vrátil do týhle cesty.
Jen tak si vzpomínám, jak jsem se uprostřed velké stěny po vylezení zaledněného komínku bez jistění hnal k obrovským hodinám a když jsem je začal provazovat, začaly se kácet, bohužel na dvojku pod námi. Tak jsem je tam zase zaklopil zpátky a odlevitoval pryč ... :-)
Každej kámen má jiný lámání..
jo blembaky.... po 15 letech lezeni jsem to zavedl i na pisku. Ovsem zrovna ted o vikendu (uz jsem to sem na lezce psal, lezli jsme z udoli na Bloszstock, 1. dylka je VIIIa, takove lamaci krachlicky-pred nami lezouci zrovna jednu uloupla) se nejaci dva mistri sveta amoleta, co prisli pod stenu, smali moji kamosce (taky v helme), a meli krom jinyho prave kecy na ten jeji novy blembak, ktery ji neustale nutim,aby jej nosila. holt lidska blbost nekdy nezna mezi. a urcita spolecenska etika mezi lezci se taky ponekud vytratila....
To je jednoduché. Příště v takové situaci si poodlezte kousek nad ně a něco jim nechtěně uloupněte přímo na hlavu :-)
Asi tak. každému může být úplně jedno v čem a scím leze. Nevidím důvod proč bych si měl z někoho dělat šprťouchlata i kdyby měl na sobě hokejovou výstroj (jak kdosi vtipně poznamenává o kousek výše)
Mě už pár šutrů kolem hlavy prosvištělo (bez přilby jak jinak) a i jsem viděl lidi skákat přes police pod štand (bez přilby), takže si ten blembák rád nasadím...
Já ti gratuluji k bezpečnému pádu. :-))Nakoukla jsem do průvodce a hned se mi vybavilo,že jsme lezli někdy v
prosinci 2001 cestu vedle (Perníková chaloupka)
samozřejmě bez plembáku.
Je velmi užitečné se o takovém průšvihu podělit. Alespoň mě to nutí k zamyšlení, že bych měla začít o té hlavové ochraně vážně uvažovat.
Člověk nikdy neví,co mu přistane na hlavě. A nejlepší jsou oblasti, kde nahoře chodí
turisté :-(
Chlapi, za lezenim musite do skal!:) SantiJana bych prenechal kytickam a netopejrum, celorocne...:) (i kdyz proti gustu zadnej disputat (tandemove seskoky s lokry?))
Nojo, ale zase mas dalsi rozmer. Nejen jak za to vzit, abys to prelezl, ale jak za to vzit, aby to neupadlo i s pulkou steny. A ta radost, spojena s udivem, kdyz to prezijes. :o)
Konec dobrý - všechno dobrý. Jak je vysokej Svatej Ján? - bylo nutný štandovat u pochybného kruhu? Kruhy na skalkách (a zvlášť v takové divoké oblasti) nejsou pískovcové kruhy. Chci říci: "jistím z podlahy dokud to de" - 1. lepší pádový faktor pro prvolezce 2. snížení nebezpečí otestování pochybného štandu.
Přilba výborný, málokdo ji nosí (včetně mě).
V obojím máš pravdu, ale: Už mi táhlo lano - začíná se tak 7-8m lehce doprava koutem, pak přes šípek ostře doleva (friend), travesrs 5-6m doleva (koužek) a přímo nahoru k 2.kroužku. Asi bych dolézal stylem "zarvu rukou za lano, popolezu metr, zarvu rukou za lano.." Je to jako lízt s plným kbelíkem pověšeným na sedáku a že bych při tom hoblování asi i něco shodil nebo by při pádu nevydržel ten odštěp za který jsem měl 1. friend, tedy delší pád :-((
porušil jsi zákon č. 114 i stanovy ČHS. Lezl jsi kdes nemel. Minimálně bys měl pokleknout a kát se ze svého hříchu a možná poprosit adminy Lezce o stažení článku, protože je důkaz.
Ach jo, vždyť povolení VII-XII je tam roky...
Autor muze klidne oznacit clanek za smyslenou mravoucnou prihodu. Ha!
Ostatne neni tak dulezite CO, ale KDO! Preci! Od nepameti tak, tak, tak a nejinak.
Muze se tedy jednat o odporny zlocin zvrhleho individua, poslapavajiciho vse krasne na uslechtilem sportu, jakym (horo)lezeni je a temnym stinem na cistem platne lezaci historie, ktery vsechny (cti mne) ctnostne stoupace desi.
Ale take krasnym a svobodomyslnym cinem vyverajicim z lasky ke skalam, odvaznym pocinem ke kteremu vsichni bajecni, dobri a volni (cti ja) vzhlizi.
Joooooo Snajlik!!!! :o))
Jene, klobou dolu pred tvymi literarnimi kreacemi :-) Musela jsem to precist dvakrat, abych to aspon castecne pochopila.... nejsem ale meritko, vzdyt jsem blondyna :-))
To neni literatura, to jsou vobycejny kecy. :o))
Je fakt, ze touhle lehce nacvicitelnou schopnosti rici jednoduchou vec nesrozumitelne se nekdo dokaze dobre zivit. Ja bohuzel, bohuzel, ne. :o)
Jooo. Uz jsem se setkal s nekolika velmi inteligentima blondynkama. Mozna jsem to zaznamenal, nebot jsem spis na cernovlasky. Jestli ta povest neni tim, ze kdyz my, muzi potkame blondynu, tak se nam zjednodusi mysleni na zakladni hormonalni reakce a vnimanou prostotu pak prisuzujeme blondynam??? :o)))
(Nechce mi = je uplne blba!)
Hele hele, nech si to jo! :o) Ono stačí, když ti kolem palice proletí kus skály a na zádech ti skoro přistane kámoš a teď ještě věšet za pytlík!
Ale k té poznámce ohledně požádání o smazání článku atd. Ne, to ne. Víme, že jsme udělali blbost, ale... Po tom, co se Franta vzpamatoval z prvního šoku a poté, co poněkolikáté pochválil blembáka, začal uvažovat o napsání článku. No a když jsme pak na webu zjišťovali, do jakých pekel jsme to vlastně nalezli, tak jsme při té příležitosti samozřejmě zjistili, co že jsme to udělali za blbost (taky jsme si to mohli samozřejmě zjistit dřív, ale jak Franta píše, byla to otázka okamžitého, v tomto případě unáhleného, rozhodnutí).
No samozřejmě první reakce byla my jsme ale volové, prdíme na to, nic se nestalo, nikde jsme nebyli, nic se psát nebude, zatloukat, zatloukat :o). Potom ale Franta - myslím, že rozumně - usoudil, že z důvodů uvedených v článku to má cenu. A jak píše Tomáš F., kdo je bez viny... :o) Mýliti se je lidské, opakovat stejné chyby je blbost. Máme to jako poučení pro příště. A třeba i někdo jiný. Tak asi takhle.
Ano, souhlasím, jakožto bezpečák se rozhodně stavím proti věšení za pytlík! Může dojít k úrazu (a do jaképak kolnky bychom to tom dali?). A to i v případě věšení za pytlík na máčo. Pásek pytlíku není dimenzován k zavěšování osob, není pro tento účel zkoušen, schválen atd. :-)
No ba. To by nam bylo podobny. Prisli nevedomky mizernych 14 dni pred koncem zakazu, rozbili si tise a ekologicky hubu a zase odesli. A prave z toho bychom delali vedu. :o)
Koho to trapi, muze jit opravit zasle znaceni.
Nekdo tady trefne rikal, ze je dobre se sverit se skoroprusery pro pouceni. Coz se stalo. Takze diky!
Chci reagovat na článek „Romantika“ na Svatém Janu, konkrétně na část textu, kde píšeš, že tam lezou jedinci vyhledávající„existencionalistické zážitky, popřípadně milující rozřahtané kvaky“.Mně se to dotýká a sv.Jan si to nezaslouží.I tam jsou moderní cesty, které mají borháky po pár metrech (např. bývalé hákovačky Tvrdý beat , Vzpomínka na Pšendu), jen je najít.Je to vše o informacích a ty jsou dnes všude a stačí je jen správně využívat.Lezu přes třicet let a jsem spíše obezřetnější typ lezce, ale kdo chce jednou lézt v horách, tak mu sv.Jan přináší přímo ideální cvičný terén u Prahy.To značení omezující lezení se nedá v přístupové stezce(značená na stromech) přehlédnout a v každém průvodci se nachází poznámka o zákazu.Podzimní cesta je moje oblíbená(pravda nástup není ideální, ale i to k lezení patří) a každý rok jí mám ve svém repertoáru a doufám, že i po tvém vyčištění bude stále lezitelná.Jsou to tvoje vlastní zkušenosti (bohužel nepříjemné) se sv.Janem, ale já když navštěvuji novou oblast, tak o ní získám co nejvíce informací a minimalizuji riziko. Horolezectví je nebezpečná aktivita.I mně se podařilo v roce 1990 na Křížové cestě v traverzu(jako druhý za M.Pletánkem) nad velkou jeskyní vyvalit lokr velikosti medicimbálu, který skončil až u zdi kláštera. Poučení:moje chyba v zatížení skály, ale na skály v sv.Janu jsem nezanevřel a můžu je jen všem doporučit(s helmou, dobrým průvodcem a jen v VII-XII.), protože v Alkazaru to už po patnácti letech hoblování neskutečně klouže!
Správce Píkovické jehly
No jo, byl to dvojnásobně neslavný výlet - teď mám ostudu, Edgar odjíždí do Ádru a já čumím ven z okna na plech. Omlouvám se tímto případným ještě nevylítlím fóglům, příroda se ale tentokrát ubránila .-)) Psal jsem to jako varování především pro ty, co by si chtěli zpestřit Srbsko trochou romantiky, aby věděli do čeho se hrnou a nebyli tak ztřeštění jako my. Jinak ti co zde lezou a horalové na mně byli až překvapivě shovívaví, to jak jsem o tom psal určitě ovlivnilo i to, že jsem ještě na včerejšek v posteli obracel z boku na bok stylem "s hekáním vstát, obrátit se a s hekáním se složit zpátky". Omlouvám se tímto tobě a všem, kteří si lezení tady oblíbili, ale vlastně jsem vám tím prokázal službu, ne? Do Svatého Jana se chystám na návštěvu, BTW co pije M.Pletánek nejradši?
Na ostudu se vykašli, hlavně že to relativně dobře dopadlo a možná, že ten článek zapůsobí na horolezeckou veřejnost poučně.Přeji brzký návrat mezi aktivní lezce(já tvrdím, co tě nezabije to tě posílí). K tobě Kubo – ten pád na Křížové byl 10.11.1990 a žlutá osma nikdy v mém matroši nebyla, takže se ti za pokus o zabití omlouvat nebudu. Pokud si pamatuji, mi jsme blízko sebe lezli jen v lednu 1997 v silně zaledněném komíně Mařenky a pak si nás vezl autem do Prahy.
Čus správče Venco, to jsem potěšen, že i ty se nám stáváš součástí té podezřelé komunity virtuálních lezců na Lezci :-)
Hele, jen bych Tě měl varovat, přílišné vysedávání u počítače se neslučuje s lezením. Ztloustneš jako já, na cesty ve Svatým Jánu budeš jen vzpomínat, a zbydou Ti jako oblíbené jen cesty na Jehle (a to jen ty z údolky, protože ty ostatní jsou buď moc těžký, nebo zase nezáživně krátký :-)))))
Samozřejmě si dobře vzpomínám. Viz fotka http://www.hor ydoly.cz/fo to/marenka_led/ipa ge00002.htm (obligátně vymaž mezery). Další naše už virtuální komunikace probíhala, protože jsi mi vynadal za kratičký článeček v MF Dnes o Píkovické jehle. Že to prej není pro každého. Ale furt hledám, komu vrátit osmu...
Jo tos byl Ty, jak ses nás pokusil zabít dobře mířeným šutrákem k nástupu? Zachránil nás tehdy Klakson, který zareagoval na letící šutr a asi pět lidí povalil o kousek vedle na zem. Ale jinak moje žena dosud používá zřejmě Tvoji osmu. Za chvilku po šutru totiž letěla žlutá osma. Jwestli chceš, tak ji komečně můžeme vrátit.
Tak to jsem snad já nebyl, nechali jsme tam jen expresku ve skobě co mně chytila ( asi po druhé odpoledne), jo v tom jsem nevinně, žlutou osmu jsem nikdy neměl, to byl nějaký jiný prasič.
Ja tam lezl asi tak pred 35 lety a uz tehdy to bylo stejne. Clovek by rekl ze co se da poslat do doliny tak uz tam nebude . A hele ono tam je porad cosi. A stejne je to pekna stena.