Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Hledáte tip na lezeckou dovolenou? Chcete si zalézt na pohodu v pěkném alpském prostředí?
Když jsme se s Eliškou letos rozhodovali, kam na lezeckou dovolenou, rozhodnutí padlo na Ötztal v Rakousku a nelitovali jsme. V údolí je kolem 14 pěkných lezeckých oblastí převážně
kultivovaných, do 5 min od auta s dobrým přístupem a velmi příjemným prostředím. Materiál jemnozrnná žula podobná jako v Zillertalu, lezení něco mezi Rovištěm a Kaitersbergem. Cesty od 10 do 35m, velmi dobře zajištěné - hodí se 15 expresek a 70-ti metrové lano. Největší nabídka cest je ve střední obtížnosti 6a – 7b (v Niederthai spíše těžší cesty 7a-8c), cesty jsou všeho druhu, nejvíce kolmády, převísky, převážně za lišty. Těžké cesty jsou bouldrové, za malý, eventuálně se střechovitými převisy. Pro výkonné lezce chybí v oblasti dlouhé vytrvalostní převisy. Cesty rychle osychají, ale za totálního deště je lezení špatně řešitelné (možná jen v oblastech Nösslach či Niederthai). V údolí jsou i více-délky (až 7 délek) – lezení to může být pěkné, ale stěny nejsou kompaktní a nepůsobí tím správným „bigwalovým“ dojmem, tj. kvůli více-délkám bych sem určitě nejel.
Ötztal nabízí i jiné aktivity – termální lázně, koupaliště, 2 aquaparky a fun parky, vysokohorská turistika, přírodní koupání v Piburském jezeře (prý je v létě teplé). A je to ideální oblast i pro rodinné lezení, zejména oblasti Oberried a Engelswand, kde jsou skály přímo z louky.
Pro nás to byla i dovolená, takže jsme spali v apartmánu (18Eur/os). Je zde i přepychový kemp (10Eur) a viděli jsme i pár skupinek různě bivakovat po okolí (nemám vlastní zkušenost). Přímo v oblastech je pitná voda.
Vzdálenost Plzeň – Ötztal 550 km; 5 hodin po dálnici.
Významnější oblasti
Engelswand :
větší oblast, pěkné cesty 5c-7c, lezení přímo z louky, přístup 5min., ideální i pro děti.
Niederthai: velké bloky posázené v lese, výška až 35m, spíše těžší cesty (7a-8c)
přístup 20min. lesem po vrstevnici. Doporučuji bloky 6, 9, 12.
Nösslach: větší oblast, nezapomenout na zadní sektor, přístup 3min.
Oberried: velmi pěkné prostředí, lezení na louce, ideální i pro děti, přístup 3min.
Öetz:
velmi pěkné plotnové lezení 25m, hned u parkoviště; pěkný dojem kazí blízkost hlavní silnice.
V Ötztalu nebudete mít problém s hledáním parkoviště, přístupu ani s orientací v cestách. Tady máte pocit (jako málokde), že lezci jsou vítaným druhem.
Diky za pekny informacni clanek. Zrovna tam jedem a jsem hodne zvedavej, protoze od lidi v mem okoli mam daleko vic negativnich, nez pozitivnich ohlasu. Stejne tak i v diskusi pod jinym clankem o oblasti http://www.lezec.cz/clanky.php?key=7202
Tak, tak, budu to tady ventilovat znovu: nam, prumernym lezcum (6a-6b+) prisel Ötztal dost hnusny. Skalky jsou vetsinou nekde v udoli, kterym vede hlavni a dost frekventovana silnice, zadna idylka a la Zillertal.
Skala taky nic moc, zulu to nevidelo ani zdaleka, je to takovy kluzky gneis. Jako nouzove jedno- az dvoudenni reseni cestou do hor bych to jeste brala, ale na cely tyden je lepsi jet nekam, kde je opravdu hezky, treba na Furku, Grimsel, Bergell atd.
Osobne povazuji cely hype kolem Ötztalu za velmi dobry marketingovy tah.
no naprostej souhlas.. Čtyři dny jsme tam strávili přesně před rokem. A po pěti dnech ( co jsme si nedokázali říct navzájem smutnou pravdu) jsme odjeli. Samý sníh kolem, mravenci a těžký sekaný 6a. prostě hnus..A přístup - kromě výše zmíněné skály, kde jsem šláp do mega lejna při studiu kroků- zase do kopce! a skály poschovávaný v lese. člověk aby je hledal jak houby. to mě někdy nebaví.. když je nemůžu najít
Je pravda, že z fotek vypadá ta oblast dobře. Na Brdech nebo Křivoklátsku je to sice asi ještě o kousíček (malej) hezčí, ale chápu, že když někdo bydlí např. v Imstu, že se mu to za těch 600 km cesty nerentuje, a tak jde holt do svého domovského Pitztalu, co už:( Zas maj pěkný hory, to je taky důležitý.
Tak jsme se z Otztalu vratili a musim se priznat, ze mne se tam libilo a to hodne. Ale mym trem spolulezcum uz podstatne min a duvod je presne ten, co tady uz uvadelo vic lidi: lehke cesty jsou tezke, bouldrove a navic tady klasifikace priblizne do stupne 7a ani trochu nesplnuje svoje poslani popsat narocnost klasifikovane cesty.
Nicmene prostredi u skal je bezchybne, hluk ze silnice jsme slyseli pouze v jedne ze tri oblasti a krajinove je Otztal uplne perfektni. Naopak poslední den jsme navstivili prochvalovanou Martinswand a tam byl hluk z dalnice velmi neprijemny a vyhled ze skal smeroval primo na cisticku odpadnich vod, takze taky nic moc a k tomu jsme si k lezeni vybrali zrovna sektor Supermarkt, ve kterem není snad ani jedna prirodni cesta, same dirkovacky po vyvrtech. Tim nechce Martinswand shazovat, verim, ze v ostatnich sektorech jsou pekne vytrvalostni listovacky, tak jak se o nich vypravi, ale moje osobní zkusenost je zalostna.
V Otztalu jsme byli ve trech oblastech, ve všech plati, ze to chce lezt standardne 7a, mozna spis 7a+, aby si clovek zalezl v peknych, vyrovnanych a sve klase odpovidajicich cestach. Niedertai mi prijde jako opravdu pekna oblast, akorat nektere cesty jsou umele, ty jsme nelezli. Snad vetsina cest je trochu poupravenych, obvykle docela citlive, tech jsme lezli spoustu a nejsou osklive. Oberried se mi taky libil moc, ale v lehcich cestach byly na sve cislo neprimerene tezke bouldry. A ta klasa. Schattenspiel 6c+ se mi jevil tezsi, nez Gentle Giant 7a+. Engelwand: Lezl jsem jen 2 cesty, 7b jsem dal, v 6c+ jsem sedel. Jsou tu mraky paradne vypadajicich cest, vetsina z nich zrejme krute podhodnocena.
Za sebe doporucuju a urcite tam budu chtit jet znova, akorat si na to budu muset najit jiné spolulezce, ty soucasny by me asi pri pristi navsteve Otztalu popravili.
Myslím, že článek i některé negativní komentáře směrem ke kvalitě oblasti jasně ukazují, jak vzdálený je pohled sportovního lezce putujícího po skalách nanejvýše s drahou polovičkou a mezi lezcem, který s sebou všude chce brát droboť. Tohle není kritika, pouze pokus vysvětlit ten zásadní rozdíl v úhlu pohledu. Já osobně mám taky raději blízký Zillertal, stejně tak ale vím, že s rodinou si tam nezalezu. Jediná vhodná oblast je napůl zavřená a zbytek je přecpaný lidmi. Naprosto tedy chápu autorovo nadšení neb věřte, vy bezdětní, že těch oblastí, kde můžete bezstarostně vypustit děcka a jít si zalézt fakt moc není a v Alpách už vůbec ne. Nakonec člověk zjistí, že nejlepší je vlastně Frankenjura. No a ještě typické - ono chce-li to člověk pojmout jako skutečnou rodinou dovolenou, potřebuje prostě i ty výlety, aj ty lázně.
Petře, tesat do kamene ... ;-) Občas na lezci narážím na diskuse tohoto typu, kde lidi bez děcek evidentně nemají představu co obnáší výjezdy "s rodinkou" ... a doporučení typu když máš děcka, seď doma na zadku mi přijdou na tomto serveru komické nejvíce. Díky všem za každý podobný tip - byť bude oblast lezecky ne úplně skvělá, rád tam s dětma pojedu, protože si to užijem všichni...
Pravda pravda. Pro děti je to tam fajn a to je pro pohodu zájezdu důležitý.Jinak,co se vlastního lezení týká,je to tam ale dost nehezký a kupodivu plný lidí. S Zilletarem se to srovnat vůbec nedá,i když ten jde taky do kytek..Jak je psáno výše,problémy s majitely a obludný davy lidí.
Jojo, syty hladovemu neveri (bezdetny fotrika nepochopi) v Zilosi se s deckama da jedine Sundeground, coz je teda boldr, ne lano. Taky se nesmeji bat fakt hodne VELIKYCH a divne koukajicich krav. Jura je samozrejme nejlepsi mezi family friendly quaks. Ted mam v Otztalu decka a jsou velci spokojenci.
Ideální oblast nejen pro rodiny, ale i pro dnešní rachitické sporťáky, které neunesou jejich párátkové dolní končetiny dále než 10 minut od auta. Kdyby to bylo 20 minut, dají si cestou rest day :-)
Nemáte někdo zkušenost se skalkařskými oblastmi v Korutanech (okolí Vilachu, Kagenfurtu, ...). Na netu jsem našel třeba Kanzianiberg (cca 400 cest), ale zajímaly by mne případné osobní zkušenosti.
Díky.