Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Kdyby každý Anonym raději sednul do auta a přijel nám postavit nějakou pěknou cestu, tak jich tady máme jako ve Skaláku ... ale přijeď aspoň na toho Honzu Trávu, bude to pěkný ... :-D
Pokud vám budou lidi stavět cesty jen zadara nebo za vstupy, tak se ta úroveň nikdy nezvedne. Chce to zaplatit nějaké lepší stavěče.
Podívej se jak se to dělá jinde, když už si tam hrajete na profíky.
A s těma závodama, je to přesně tak. Tragédie, pravidla divný, případně se změněj v půlce závodu a šéf s nablblým úsměvem co vždycky ví, kde je pravda.
Zajímalo by mě, kdy konkrétně a jak se pravidla měnila v půlce. Můžeš prosím, uvést příklad? Systém je dělán tak, aby si všichni dosyta zalezli. Popravdě - mě zase nevyhovují závody, kde přijdu, odlezu jeden a půl cesty a čekám, jestli náhodou postoupim (dát dvě kvalifikační a jednu finálovou cestu je způsob jak dělat závody, dokonce by to tak bylo i daleko rychlejší, ale nezalezeš si tolik). Chápu, že to ne každému vyhovuje, obzvlášť proto, že je systém udělaný tak, aby jsi musel i zvolit taktiku - zamyslet se.
úroveň stěny hrozně klesla, vedení je neschopno si zaplatit profi stavěče, a né studenty, či zaměstnance. Všichni si tam hrají na profíky a přitom jejich lezecký um je dobrý tak na broušení v Nováči. Majitel se nechová jako majitel ale jako hulvát - přiblblé vtípky a nevskusný humor. Už aby tu byla jiná stěna a my mohli chodit jinam.