Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Himálaje vydaly po 35 letech tělo bratra Reinholda Messnera
Pětatřicet let po neúspěšné expedici na Nanga Parbat se
na himálajské osmitisícovce našly
ostatky bratra Reinholda Messnera Günthera. Pětatřicet let po neúspěšné
expedici na Nanga Parbat se na himálajské osmitisícovce našly
ostatky bratra Reinholda Messnera Günthera. Slavný italský
horolezec, jenž se momentálně v oblasti pohybuje, identifikoval
bundu a boty svého sourozence, který se v roce 1970 nevrátil z
výstupu na 8126 metrů vysoký vrchol. Podle agentury DPA o tom
informoval Messnerův mluvčí v Islámábádu.
Zmrzlé tělo Günthera Messnera, kterému bylo v době expedice
23 let, objevili před několika týdny na Nanga Parbatu jiní
horolezci.
Okolo smrti Günthera Messnera se před dvěma lety rozpoutal
ostrý spor mezi Reinholdem Messnerem a jejich bývalými kolegy z
nešťastné expedice. Šedesátiletý Messner je obvinil, že ho ani
jeho bratra nehledali, když se tehdy z výpravy na vrchol včas
nevrátili.
Kolegové naopak tvrdí, že byl Messner úmyslem zdolat Nanga
Parbat natolik posedlý, že svého mladšího bratra, který už
nemohl, poslal samotného zpět do základního tábora. Messner ale
trvá na tom, že společně došli až na vrchol, při sestupu prý
Günthera zasáhla lavina.
"neuspesna"? Ved dosiahli vrchol a aj ked nechtiac, urobili prestup, myslim prvy na osemtisicovkach. Obaja sa dostali do neschodneho terenu a jedinou moznostou, bolo zostupovat diamirskou stenou. Kedze isli na lahko, bol to riadny risk. Povodne mal Gunther Reinholdovi zafixovat najtahsi usek, ale kedze sa im rotrhalo lano, nechal to tak a vysiel za nim. Veduci vypravy potom tvrdil, ze prestup planoval uz dlho a ze je za Gunterovu smrt zodpovedny. Tvrdil, ze ostal v Merklovej strbine, kde ich naposledy videli, co Messner poprel a nalez tela jeho brata to potvrdil. Gunther zahynul pod lavinou v ladovcovom kotle pod Diamirskou stenou. Messner vytkol expedicii, ze ho nesli hladat pod diamirsku stenu.
ano,již dřívější nález zanalyzovaný DNA části kosti jeho bratra v místech sestupu potvrdil, že Messner měl pravdu.Pro sestup se rozhodli náročnější variantou. Bratr , který sestupoval kousek pod ním narušil lavinu, která jej strhla. Oba tedy sestupovali společně.
Byla to zřejmě nejcitlivější rána jeho života. Sám Messner šel tehdy těžce do sebe, začal se naplno věnovat i horolezci opomíjenými duchovními záležitostmi prostého člověka na základech tibetského budhismu.
Dosáhl tak naprostého souladu člověkem a přírodou a vyjímečné zralosti mezi mentálními a krajními fyzickými schopnostmi člověka. .Právě to z něj dělá horolezeckou legendu číslo jedna.
Ked potom urobil solo diamirskej steny, to olo nieco... Ten clovek bol pripraveny na smrt rovnako ako na to, ze to zvladne. Pre mna je tiez jednotka... Je to filozof v krajnych situaciach:-)))
Nevím zda by správny buddhista měl po takovýchto zkušenostech pokračovat v tak rizikovém, tudíž i extrémním počínaní. Spíše bych se poučil a nedělal stejné chyby a neriskoval každou minutu drahocenný lidský život. To je posun vpřed. Pod tou stěnou jsem stál, je to fakt o hubu, laviny tam hučely v jednom kuse.
Ale je fakt, že horolezectví je těžká droga, těžko se to utíná.
Neviem, ci je Messner skutocny budhista... A tiez neviem, co vie o budhizme dotycny, ktory ho za pokracovanie v lezeni tak kritizuje, pretoze prave vdaka budhizmu a horam si clovek moze naplno uvedomit, o com to vsetko je. A budhizmus je o ceste za stastim, a Messner tym, co robi, stastie nachadza, bez ohladu na riziko. Myslim, ze robit modlu z Messnera je celkom logicke, urcite logickejsie, ako z nejakeho /aj ked najlepsieho/ preglejkara a to, co dokazal je krasny odkaz pre vsetkych, nielen lezcov a horolezcov...
V podstate sa v buddhizme rozlišuje medzi podmieneným a nepodmieneným šťastím, medzi relatívnym a absolútnym druhom šťastia. Relatívne šťastie súvisí so zážitkom a absolútne šťastie súvisí s tým, kto zažíva (myseľ). Bytosti sa v skutočnosti neustále pokúšajú meniť vonkajšie podmienky s cieľom dosiahnuť príjemný výsledok. Pokusy postaviť šťastie na vonkajších faktoroch sú v skutočnosti nepostačujúce a pominuteľné. Každý pokus dosiahnuť trvalé šťastie cez podmienené príčiny jednoducho nefunguje. Byť šťastným v buddhizme znamena byť oslobodený od utrpenia.
Ten posledni odstavec zni jako opsany z nejakeho PR clanku...
Takovehle vykony (o tom zadna!) sebou rozhodne nesou i tu temnou stranku a zase bych z R.M. nedelal nejakou modlu...
To byla ta analýza DNA z kosti. Zpráva není stará, teď jsou toho plné rakouské, německé, italské noviny. Zatím ale bez údajů, kdo vlastně ty ostatky našel, žádná letošní expedice o tom totiž na svých stránkách neinformovala. Že Messner dost předběhl svou dobu, je snad jasné z toho, že trvalo 35 let, než se traverz Nangy Parbat po bratrech Messnerových poprvé podařilo zopakoval (letos v červenci dva Korejci).
Podle me je výstup na horu spojen s tim ze tam vylezu bez pomoci jiných (jen daná lezecká dvojice..trojice atd.) pripadne solo. Coz se o Mesnerovi bohuzel řict nedá. Takovej dobrej příklad je jeden tuším švéd (jméno si nepamatuji). Ten vzal kolo a veškerou potřebnou výbavu a ze švédska si to dal na tom kole přímo pod Mont Everest. Vylezl sám navrchol, slezl, vzal veškerou svojí výbavu a na kole dojel zase domu.
...to je opravdový výkon
tímto jsem nechtěl nijak zchazovat obrovské výkony Mesnera, ale tohle mi příjde jako přirozenejší výstup
Messner liezol druhykrat na Nangu solo - pritom diamirska stena je jedna z najvacsich na osemtisicovkach... Takze jedina pomoc bola, ze mu nosici doniesli vyzbroj do BC. Neverim, ze si sved niesol vsetko sam, uz len strava na cca 2 tyzdne musi byt riadny naklad. A ako vies, ze to ten sved liezol alpsky bez nosicov a fixnych lan? A bolo to bez kyslika? Messner presiel bez vonkajsej pomoci napriec antarktidou, okrem ineho... Tvoja poznamka bola uplne mimo,...
Ono je to trochu ptakovina, tohleto srovnavani.
Nejdriv bylo potreba vylezt na Mont Blanc a zjistit, ze to jde a ze tam neziji draci, jak se soudilo. I diky tomu, ze se ukazalo, ze to jde, tak slo pozdeji vylezt na Comolungmu a potom tam lezt bez kysliku. A potom to jednou stranou vylezt zavaznym vystupem a druhou sjet po zadku.
Obces tu hranici nekdo posune a obcas o hodne dal, ale vsichni tak trochu lezeme po zadech predchudcu.
Kdyby se stejnej borec, co dneska pobiha po osmitisicovkach narodil pred temi sto lety? Vzal by si sako a s houfem nosicu by se sel pokusit o nejakou NC. Bylo jinaci vybaveni, ale hlavne nebylo jasny, co vubec je mozny. Tekze to srovnavani je na prd.
Ovsem Messner postrcil ty hranice dal, to je asi tezko oddiskutovatelny.
Na skalkach totez.
Pruser je, ze s neporovantelne lepsim vybavenim sa v sucastnosti lezu neporovnatelne nehodnotnejsie vystupy. Niektore solove Messnerove vystupy nedokazu zopakovat ani expedicne po 20-30 rokoch. Okrem Humara, Babanova nie je nikto, kto by posuval hranice vyskoveho horolezectva. Stala sa z toho obycajna komercia, ked najdolezitejsie je zdolat vrchol, aj keby tam bola lanovka, ako povedal nemenovany horolezec-amater-podvodnik. Pre svoje vykony a hlavne filozofiu je Messner cislo jedna a dlho dlho za nim je velka medzera.
ono je to asi hodně osobní... pro mě je Messner hodně důležitej člověk (vlastně oni Messnerové oba). Ne zrovna čílso jedna... ale maximálně dva...dva apůl...:o)...a když už jsme u hranic... podezřívám praotce Čecha, že onu větu s mlíkem a strdím pronesl jen aby muži věděli, že ženy budou mít co dělat... a chlapů pak ukázal: "... a my budeme lozit, chlapy... támhle támhle a támhle..."
W."B."B.
Velmi dobre viem, co dokazali Haston, Scott, Wilhans atd. Ale psychologicky aspekt Messnerovych sol je neprekonatelny. Horemenovani pani boli vacsinou sucastou expedicie a malokedy sa im stalo, ze ostali sami v stane.
O Messnerovej medialnej sebaprezentacii sa da diskutovat, ale je jasne, ze tato schopnost mu umoznila robit to, co chcel a ako chcel.
S tym Everestom suhlasim - ked som zbadal severnu stenu Nilgiri, povedal som si, to je fantazia - to je vyzva, ale naco by sa tam niekto trepal, ked vacsinu aj tak zaujima Everest a maximalne K2 a slovo Kanchcenchonga ani nevedia vyslovit:-)))
Se solama bych mozna vzpomenul Casarotta, Beghina, myslim ze Kukuczka mel take neco na triku.
Tim nechci srovnavat, sam jsem rekl, ze je to blbost. Nangaparvat byl kazdopadne hooodne velkej kousek. Mam pocit, ze si to Messner nejak udelat musel, ze se s tou horou musel srovnat a pouzil tenhle "silenej" zpusob. Everest byl zase takovej top - stop. Sam, novou variantou a na nejvyssi. Co uz jde dal?
Nojo, nojo! To sou paradoxy, pane Vanek... :-) Ono kdo vi, co se leze, protoze nevime, kdo co leze, protoze vime jen o tech, kdo se nacpou do medii.
On s tim malinko zacal uz Messner, kreremu se podarilo sebe prezentovat jeste mimoradnejsiho nezli byl a je.
Kurtyku, Scotta, Loretana... znali je odbornici, ackoliv jejich vykony byly casto minimalne soumeritelny.
A pochopelne nejakej pilir K2, Chokori nikoho nezajimal...preci Everest, ne... a bylo jedno, jak se tam kdo dostal.
A taky maj smulu. Vylezt prvni na Dachstain, K2, Rip(ten praotec:-)) Lomnicak, Kobylu, Jehlu... to byla senzace. Vylezt tam daleko tezsi cetou...ono uz to stejne proste neni ono, uz je to spis umele vytvorena prekazka, uz to miri k tomu, ze teda nebudu pouzivat rukavice, nevemu tenhle chyt, zacnu z lehu... je to uzasny, ale uz to nema ten totalne prelomovej nadech.
Eeeeeee, kecam! Hlavne kdyz nas to bavi!