Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Vždycky jsem miloval ten pocit po dosažení vrcholu, takové to uvolnění ve vás, ať už jsem byl na vrcholu skalní věže, kopce, hory, nebo i třeba rozhledny. V okolí mého bydliště jsem už na většině těchto míst byl, ale jeden mi stále scházel komín K1. Komín se vypíná za městem přibližně do 65 metrové výšky. Po dlouhém plánování s Pítrsem se 5.9.2003 ve 23.00 hodin pouštíme do akce na náš první (tak trochu) industrial climbing. Před plotem u komínu vyplašení před chycením policií či z velké pokuty
Na minulém závodě Viagra cupu vymyslela Eliška Karešová tuto disciplínu, která dokonale prověří nesobeckost obou závodníků, kteří si při lezení navzájem musí uvolňovat stupy a chyty a navzájem si pomáhají v obtížné cestě. Tímto způsobem vznikají i z naprosto jasných a lehkých kroků veliké problémy, jak silové, tak i technické. Stejně jako v raných dobách horolezectví, kdy se prostupovaly nové obtížné a nebezpečné stěny, se museli na sebe horolezci n
Protože Ježíšek přišel včera večer trochu pozdě, a kromě dárků donesl i nějaký alkohol, tak je jasné, že dnes nemůžeme jít lízt nikam daleko. A tak využíváme lanovku k uspoření výškových metrů. Na Lognanu nazouváme skialpy a hlemýždím tempem běžíme k ledovci Argentiére. Cestou se mi daří přesvědčit ostatní, že nejrychleji se dostaneme k Nuit blanche. S tím všichni souhlasí, jenom pořad protestují, že prý tam není co lízt. S tím zas v duchu souhlasím já.
u nákladní lanovky nám hodnou chví
Zveme všechny na 3.závod Ostravské blokády, který se uskuteční dne 16. 1. 2004 v 17 hod. Zároven se omlouváme za změnu termínu, který byl původně stanoven na 9. 1. 2004.Po závodě budou tradičně promítány lezecké filmy, popř. diáky. Vše bude upřesněno začátkem roku na stránkách www.leblok.cz.
V plzeňském podzemí, které je zčásti zpřístupněno veřejnosti se odehrával první závod boulderového mini poháru, který si pro nadcházející závodní sezónu uspořádali plzeňští lezci.
Vždycky jsem miloval ten pocit po dosažení vrcholu, takové to uvolnění ve vás, ať už jsem byl na vrcholu skalní věže, kopce, hory, nebo i třeba rozhledny. V okolí mého bydliště jsem už na většině těchto míst byl, ale jeden mi stále scházel komín K1. Komín se vypíná za městem přibližně do 65 metrové výšky. Po dlouhém plánování s Pítrsem se 5.9.2003 ve 23.00 hodin pouštíme do akce na náš první (tak trochu) industrial climbing. Před plotem u komínu vyplašení před chycením policií či z velké pokuty naposledy kontrolujeme na blízké cestě jestli někdo nejde. Vzduch byl čistej a tak jsme se odvážili v bleskové rychlosti přelézt plot a běžíme pod komín. Žebřík začíná až zhruba v 5 metrech, takže začátek lezeme po hromosvodu vedoucí podél žebříku. Po žebříku lezeme vcelku svižně nahoru. Konečně jsme se za chvilku dostali po tom vynasnaženém úsilí na vrchol. Nahoře nás komín odměnil nádherným, nezapomenutelným výhledem na město v noci. Z baťohů si vybalujeme foťáky a lano na super dlouhé slaňení. Všechno se to tu snažíme vyfotit. Ještě nahoře volám mobilem Psychu, že se povedlo. Psycho s Dannym se na nás chtěli podívat, dokonce je ze shora vidíme jak vybíhají z hospůdky z oslavy narozenin. Máváme jim zeleným světlem z displeje mobila. Po dvou hodinách na komínu slaňujeme dolů. Už jsme byli pouhých 10 metrů nad zemí a najednou vidím Psycha a Danka jak utíkají pryč. Nechápal jsem to. Najednou uslyším povědomý hlas mé mamky: „Ty magore jeden,myslíš si že si na skále “ V té chvíli jsem opravdu dostal strach, nebál jsem se ani tak mamky, ale spíš z toho hluku přichycením policií. Tyhle bláznivý adrenalinový akce prostě miluju.