Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Skončil čas prázdnin, začaly školní povinnosti a s nimi se „rozjely“ i zájmové kroužky, tedy i ty horolezecké. Letní přestávka byla znát nejen na některých závodnících, ale i na účasti, která tentokrát nebyla z nejvyšších. Možná za to mohlo i chladné počasí, které přinutilo lezce nasadit kulichy a dokonce i rukavice.
Ani to však ty nejlepší nezastavilo a opět jsme mohli vidět spoustu výborných výkonů na pěkně postavených cestách. Dvě kvalifikační určily finalisty a ti pak bojovali v odpoledním finále. To spočívalo v přelezení jedné finálové cesty, která svojí náročností většinou rozhodla o tom, kdo obsadí stupně vítězů. Kluci a děvčata ve dvou nejstarších kategoriích si zakládali lano sami, což ještě zvyšovalo obtížnost a také nebyla nouze o pády do lana. Ale na to jsou tak zkušení lezci zvyklí a tak se možná polekali jen náhodní kolemjdoucí, kteří také závody sledovali přes plot areálu.
20.října nás ještě čekají závody v hale TJ Lokomotiva v Plzni, které se letos ještě nezapočítávají do celkového pořadí Rock Point Překližka Cupu. V prosinci pak bude seriál zakončen Mikulášským Boulder Cupem opět ve Stříbře.
Výsledky:
H1 1. V. Čechura /HK Maglajz Kladruby /, 2. V.Pechmann , 3. S.Pechmann/oba Břasy/ D1 1. A.Týfová , 2. P.Jandová /obě Gekon Praha/ /, 3. T. Chudáčková /HK Skoba Stříbro/ H2 1. M.Honsig /Tachov/, 2. A.Kopřiva /Adrenalin Pit Praha/, 3. A.Pechmann /Břasy/ D2 1. T.Kubátová /Los Pedos Plzeň/, 2. K. Matúšová / HK Skoba Stříbro/, 3. K. Jandová
/Gekon Praha/ H3 1. J. Lorenc /Cheb/, 2. M.Dobranský /Třebýcinka Climber Club/, 3. L.Zezula /HK Skoba
Stříbro/ D3 1. L.Kepková, 2. Z. Bunková /obě HK Skoba Stříbro/, 3. K. Boučková /Cheb/ H4 1. M.Buřič /Cheb/, 2. F.Švarc, 3. V. Blažek /oba HK Maglajz Kladruby D4 1. V. Hálová /Los Pedos Plzeň/
Pekne, ale neni ta slecna na druhe fotce navazana jen na spojovaci oko sedaku? Ja jen jestli to u deti nemuze vest k nejakemu spatnemu navyku, kdyz se nehlida, jak se navazuji....
To co říkáš je dle pevnosti samo pravda, ale primární by mělo být doporučení výrobce a to v naprosté většině hovoří jinak.
Co se metodiky navazování týče je zavedený způsob navazování propojením bederního a nožního popruhu. dříve nás učili že je to kvůli bezpečtnosti - když by se jeden přetrhl tak je tam druhej, dle dnešních standardů je to hloupost, ale dobře.
Také jsem slyšel argument, že v případě pádu je lépe rozložená nostnost a nemělo by dojít k otočení hlavou dolů, což je dle mého také nesmysl neb i středové oko rozkládá síly stejně.
Postupem času jsem si (vyjma závazného doporučení výrobce) vytvořil svůj argument - komfort při lezení i pádu - uzel při cvakání i lezení překáží tím více, čím je vzdálen od úvazu.I navázání na spojovací oko přidá min 10-15cm. Asi to není úplně o bezpečnosti ale kdo někdy dostal uzlem do nosu, nebo se mu nedařilo cvakat protože mu uzel překážel, ví o čem je řeč.
Ve finále bych neviděl až takový problém v navázání přes spojovací oko jako případné procvaknutí karabiny namísto spojovacího do bederního a nožního - to je dle mého častá chyba, která může mít fatální následky.
Při vlastním lezení je dobrý mít uzel co nejníž. Ale při závodech dětí a na podobných atrakcích je efektivní a bezpečnější mít uzel na stálo s karabinou a tu cvakat do centrálu (při cvakání do dvou ok by jsi karabinou eliminoval onen rozklad sil). Pak už jen zbývá, aby děti jistič nepraštil uzlem do nosu:)
...výrobci uvádějí v návodech karabinu do centrálu a lano do pásku a nohavic. Někteří výrobci uvádí i lano do centrálu.
Ahoj Marťane, je to přesně tak. Lucka to má od výrobce povoleno, takže se tak i přes naše protesty navazuje a celkem jí to provokování i baví. Až jí ta puberta přejde, tak tu nebude o čem diskutovat. :-)
Při lezení "na prvním" je skutečně vhodnější provazovat klasicky nohavičky s bederákem. Při lezení top rope je to relativně jedno a v určitých momentech je i vhodnější navázání přímo na spojovací oko. Pro instruktora/zodpovědnou osobu je tak snadnější zkontrolovat u nováčka či u dítěte správné navázání, popřípadě ho dokonce navázat sám. To je pravděpodobně i případ na fotografii.
Hlavní oko zapojené jako článek mezi sedákem a lanem má samozřejmě dostatečnou pevnost, ale je to zbytečný článek navíc. To imho stačí, aby to nebylo dobře.
Grivel a jejich laborator si to nemysli: http://www.grivel.com/products/rock/accessories/56-daisy_chain. (Sesity 15kN popruh ma maximalni nosnost 30kN - zalezi ovsem na svech.)
jak tady píšete že je blbost aby se něco přetrhlo,neni to blbost,mně se to stalo už 2 krát.Poprvý oko o kterym je řeč při dobrždování při slanění cca2 m. nad zemí a podruhý se přetrhly nohavičky pri spouštění asi ve 30 metrech.Stalo se to vždycky proto že se přešoupaly nitě.A eště jedna věc jak tady pořád řešíte že se musej provazovat nohavice s pasem,kolik z vás to dělá při slanění,no asi nikdo normálně cvaknete osmu do voka a je to,taže je to tak půl napůl,zduř.
To je fakt. I když zase při slanění vesměs nikdo neskáče do pádu 2m a navíc drží lano nahoře i vespod. Takže zátěž je menší - a navíc se jistí i vlastníma rukama.....
To je fakt - a ověřenej z vlastní zkušenosti. Vázání na smyčku s 8 uzlem - holka se vázala přes karabinu sama (pochopitelně rozptyl s vykecáváním) a použila jinou smyčku. Jistič bez kontroly - a pak pochopitelně pád,rozvázaný lano nahoře, naštěstí bez následků jen s naraženou prckou a vyjevenýma očima. Dnes je to úspěšná lezka ale váže se poctivě na osmu. Takže nic nepodceňovat, ani onu kontrolu (rozepnutý či natržený sedáky jsou důkazem). A když se to dětem vštípí do hlavy, dovedou zkontrolovat i vás - a důrazně!!!