Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Je 6.00 hodin, probouzíme se v kotelně Téryho chaty mezi nejrůznějšími plechovkami, přepravkami a soudky piva, žel prázdnými.
Je krásné ráno, modré nebe a slibná předpověď jsou dobrým znamením pro nadcházející túru. Za hodinku už stoupáme vzhůru svahem, podél kamenných mužíků a pak žleby na hřeben pod Lomnickou věžičku.
Sestupujeme suťoviskem Téryho kuloáru a obhlížíme temnou stěnu, místy zahalenou závojem mraků. Vypadá hrozivě a nepřístupně. Připadáme si nicotně pod obrovskými masami žuly, tyčícími se do závratných výšek. Ale nejsme v tomto kamenném království sami, dole ve žlebu vidíme dvě dvojice nastupující do mohutné stěny.
Za okamžik jsme na jejich místě i my. Ověšeni cinkajícím železem jak vánoční stromečky, přecházíme sněhovisko a stoupáme prvními kroky v kolmém terénu. První doteky chladivého kamene, Téryho kuloárem vane svěží luft a slunce, které občas vykoukne za letícími mraky pomalu prohřívá ztuhlé tělo. Za chvíli se dostáváme na štand vlevo od Kříže, bohužel pozdě zjišťujeme, že jsem mohl zaštandovat o něco níž, asi 4 metry pod Křížem, odkud se dá lézt doprava a nahoru na polici, kde je další štand.
Jarda váhá, lézt doprava přes zmíněný štand nebo netradičně přímo horizontální spárou Kříže, což vypadá logičtější a možná to půjde lépe? Rozhoduje se jít přímo Křížem, což vůbec není lehké jak se zdálo. Je to asi třicetimetrový dost obtížný vzdušný traverz. Jardovi se podaří občas něco založit, ale i tak hrozí velké kyvadlo. Když přelézám Kříž i já s batohem, oddychneme si a hledíme vzhůru vstříc Hokejce. K ní nám zbývá jedna délka za V, ve které celkem není co řešit. Následuje Cermanův přímý variant převisem Hokejky, který se neobejde bez nějakého toho přitáhnutíčka se expresky a na štandu se trochu posilňujeme tyčkou a vodou, nebo spíš tím, co z ní zbylo po tom, co jsem jí před Křížem část vypil a část (záměrně) vylil.
Další délka by neměla být těžká, podle jednoho topa se má jít doprava koutem, podle jiného doleva a pak doprava koutem, podle zase jiného rovně, prase aby se v tom vyznalo. Jdu doleva a pak mám v plánu traverzovat strmým rajbáskem do kouta, což se mi ale zdá po chvíli lezení nelogické a tak stoupám ještě kousek výš. Po pár metrech se však dostávám do pasti, chytů ubývá, lišejníku přibývá a zpátky ani doprava už to nejde. Lezu plotnou přímo podél hrany Hokejky a očima hypnotizuju starou skobu, která se na mě směje asi z dalších 10 metrů. “Ty vole, to by byl průlet“, dobrých 20 metrů k Jardovi a dalších 20 pod něj, někam pod Hokejkový převis…. Snažím se zahnat černé myšlenky, ze kterých se mi svírá žaludek, ale plotna kolem 6/6+, bez možnosti zajištění mi blízkost pádu stále připomíná. S trochou štěstí dosahuju skoby, do které si prasácky sedám, protože na zbývajících 5 metrů k polici už nemám dost sil. Skoba drží, po chvíli sebe přemlouvání se odhodlávám k dalšímu lezení. S heslem teď nebo nikdy se vrhám do závěrečných pár metrů k polici, štanduji a dobírám Jardu, který se za mě zatím (docela úspešne) modlil.
Traverzujeme doprava na oficiální hokejkový štand a prolézáme úzkým komínem a přes převisek na štand pod Trychtýřem, přitom pozorujeme bílé mraky, převalující se jako vata přes štíty na západě. Dlouhý nástup a improvizace nám zabraly dost času a tak zjišťujeme že se začíná pomalu stmívat. Nasazujeme čelovky a proběhneme Trychtýřem, ve kterém není ani kapka vody, což je dost velká vzácnost. Zbývá už jen přelézt zábradlí, symbol bezpečí na naší cestě. Usínáme na chodbě meteorologické stanice za zpěvu Madonny (že by utajený koncert na Lomničáku?) a řevu slavící společnosti.
Tak to vyzera že opät musím íst cez víkend do tatier. To babie leto je strašné kolko to ešte potrvá kým nebudem musiet ráno vstávať a budem mocť fraflat nad daždom?
Cez vikend zas do galerky, je tam sucho no uz sa mozem na to vy... ved je tak daleko.
Nemoze byt normalne blbe pocasie ako sa na toto rocne obdobie patri?
Presne tak, nechapu, ze tam toho chlapa jeste trpi? Neznam nikoho, komu by nevadil...kazi krasnou atmosferu Tater a to je skoda, fakt skoda...radeji pojedu zase treba na Brncalku,tam je na chate tak nadherne, ze se obcas ani nechce vytahovat lano:-)
Jo a prodává svým kamarádům horkou vodu 1dL za 20 korun, tomu říkám prima chlap a navíc se chová, jako egoistický buran, co si na ostatních léčí své komplexy. Nikde jinde není problém jen s tou Teryho chatou vlastně, jen Jílkem.
Takže 3dL vody stojí 60 Jo? Super cena, kdyby dal 1l horké vody za 20 tak neřeknu, ale tak rýžovat na svých kamarádech. A mého kámoše, který přišel s přítelkyní za tmy v zimě vymrzlí, poslal dolů že spát na zemi nemůžou, ale tady už jde o život, ne o prachy..........
vyska ceny je otazkou!!!! fakt je ze stat neco musi!!!! jestli 10,20,30,...obchod!!! poslal dolů, asi mel duvod!!! znam to dost dobre ale jen tak na blint tam prijit??!!! nevim!!!nouzovka je nouzovka ale vyc..ranost vec druha!!
Ne oni byli v prdeli a fakt už moc nemohli a doslanili a šli na chatu....a to místo tam bylo....já osobně bych mu rozbil držku jako, že už to za mě někdo párkrát udělal
Já měl na Mira také nelichotivý názor, dokud jsem ho nepoznal lépe. Je svůj, a kdo není? Kritizovat ho za ceny je blbost, je akurátní, nesmlouvavej, občas tvrdej(nejen k sobě), nenechá si srát na hlavu ani na zápraží..., ale pokud dodržujš pravidla(byť jím, chatárom, nastavená) je to pohodovej a ochotnej človíček. Sice se na Teryně neožeru, ale alespoň můžu druhý den lézti, sice je tam "draho", ale kdo z kritiků si vynesl na Terynu sud, Já v zimě z Hrebienku a pak jsem odmítl slevu na další točenáče... Kurva chlapi, a holky ťamotěbou, začněte s kritikou a scanováním chyb u sebe, přihoďte k tomu trošku tolerance a nadhledu!!!
Priteli, vesel jsem do chaty a rekl dobry den....onen pan na me hned spustil "chot do pici ty cehunu zasraty"...ma snaha domluvit se s nim skoncila tim , ze jsem mu rekl ze jeste jednu nadavku a zbijuho jak psa....a jelikoz jsem uz odhodil bagl a hnal se po nem, tak zajel ... predchazela tomu jeho slova, ze "vezme palicu a ubije ma ako psa". Kde je ta slusnost a ferovost?
chaaaaaaaa,to nemyslis vazne?!ako dlho poznas tu krivu hlavu z tej chary?Kamo, siel som liezt v obl. Terinky asi len 4_5/krat(Lom.lad, Siroka, Ladove,...), ale z toho 3-krat vysiel z chaty, ked sme prechadzali okolo a krical:ak si tu nedate aspon caj, tak vam ani vrtulnik nezavolam a vyseriem sa aj ja na vas, ked spadnete!...Na to by som vam bol dobry....a pod.
tak to prepac, ale je to hulvat a buran najvyssieho kalibru a robi hambu Slovensku, a hlavne Tatram!
Počítat umím,v bance dostanu za 100,-Kč 125-130,-Sk vč.započítání poplatku.Posílali jsme mu zálohu 5000,-Kč.Spočítej si ten rozdíl,počtáři.Na to,že Jílka znám dobře 15 let,nás tentokrát dostal.
No když neznáš, tak neznáš... Já jsem z Prahy, na Terince jsem byl poměrně dostkrát a s Mirem jsem vždy vycházel víc, než dobře. Zažil jsem s ním dobré i zlé a moje zkušenost zase je, že většina lidí, kteří na něj nadávají si léčí problémy svého přišlápnutého ega... :-( Tož tak, každý ať si nechá svůj názor.
Jedno vysvětlení by se nabízelo :
Chata je v matetku s.r.o. . Společnost vlastní KST,SK,James v nějakém poměru.Ti mají své volené zástupce rozhodující i o tom,kdo bude na chatě v nájmu.Jak je možné,když si většina lidí bez ohledu na národnost ztěžuje na kvalitu služeb,že chatař dlouhé roky zůstává.
a/osobní vazby bez ohledu na finanční zvýhodnění volených zástupců ve společnosti
b/osobní vazby a neoficiální finanční toky voleným zástupcům ve společnosti
Nebo jste dostali na chatě někdy něco jako doklad o platbě?
Platí ještě v SR zákon např.o registračních pokladnách ?
Spal jsem na Terynce několikrát a mé pocity z Mira jsou rozpoluplné,byly chvíle,že bych z něho blil a naopak se s nim dalo v poho bavit.Každopádně pohoda jako třebe na chatě pod Rysmi tam NENI!!!
Klucí pěkný výkon,gratuluji!
Naprosto souhlas. Slyšel jsem šílený historky, zažil ho jako hulváta a pak nám najednou dělá brzo ráno před nástupem u sebe v kuchyňce vejce, abysme meli klid. Chalani, keď budete chcieť prísť, tu je na mňa mobil... Je absolutně nepředvídatelnej, ale asi je to spíš kokot.
Tuhle diskusi jsem tím článkem nechtěl vyvolat, ale mohlo mě to napadnout. Nevadí. Já osobně mám s Mirem zatím jenom dobré zkušenosti a doufám, že to tak zůstane...
no, dobry. Zavzpominal jsem na stary casy :-) , zrovna kriz jsem tahal na prvniho. Ale co mne opravdu zarazilo, bylo to, jak pises, ze sis sednul po takovem riskantnim prelezu do stare skoby a pak jsi zjistil, ze drzela. Co kdyby nedrzela? Prelezt pres hranu previsu, udelat takovy traverz (sam pises, ze by to byla tlama jak prase) a potom si rovnou sednout do stare skoby, to je podle mne blbe (hodne). Zazil jsem podobnou situaci na Zadnem Gerlachu. Lezli jsme nejakou moderni cestu. Tahal jsem opravdu tezkou delku - byla to plotna a po cele delce mela sparku - pomoci te se to lezlo, ale nedalo se to zajistit (nemeli jsme frendy a ta plotna byla opravdy kompaktni). Byla to poctiva delka ale s jednim jistenim (maly vklinenec tak 7m nad standem). Ke konci delky jsem uz ztracel silu, ale to vedomi nasledku, co by nasledovalo po padu, to mne tlacilo. Kdyz jsem uvidel stand a skobu, tak super, ale stejne jsem nemel odvahu do toho sednout. Cvaknout se, to jo. Ale az kdyz jsem mel dalsi body, teprve jsem do ni odsedl.
btw: kamarad tu delku nebyl schopen ciste prelezt ani na druheho. Ten muj strach mi pomohl k cistemu prelezu ani nevime ceho. Pak jsme se bavili s jednim klukem z horske - videl nas v tom, taky nevedeli co je to za cestu, ale dostali jsme za to u nas na oddile vystup roku. cca 13 delek naherneho lezeni v pevne skale. Toz tak, sorry za slohovku :-)
Možná to z článku nevyplývá dost jasně, lezl jsem délku, která začíná od štandu nad převisem. Po cvaknutí skoby to už nebyla otázka odvahy, ale nevyhnutelná nutnost si odsednout. Neměl jsem možnost volby. Kdo lezl tuto variantu - podél hrany hokejky, tak ví, že se tam nedá absolutně nic založit a k polici zbývá ještě dobrých pár metrů dost divokýho vymejšlení (aspoň pro mě:)). Možná to byla blbost ale možná, že kdybych lezl rovnou dál, tak hodím tlamu do té skoby, což už by asi fakt nemusela vydržet...
to je ale Petricku uplne necim jinym, nez tim, ze tam chodite casto lozit ;-)
Takovyho alkoholu tam malokdy nekdo vypije jako kdyz tam zajede vhska ;-)
Byl hodně zajímavý.To se musí zažít.Viktorův harém to začal rozjíždět, do půli těla, všichni u stolů jen tak pokukovali, pak se svlíkl Viktor a spustil se obrovský aplaus, ženský se urazily a šlo se spát:).Takže jako sranda, ale docela jsme to všichni pokazili.
S Terynou se nedá srovnávat!!!!Na Rysech byla fakt jedinečná atmosféra...Dost dobrá chata.
Tak uz se nevytahujte, už teď jsem bledá závistí.
Protekční kotelna je sice fajn a při té obsazenosti chaty jsme byli rádi aspoň za to, ale účtovat si 260 sk/noc mi přišlo stejně hodně. Jinak se chatár choval mile, ale asi to záleží na náladě, počasí a kdovíčem ještě.
Ruleři jste oba dva (teda Jarda a Michal), to se ví!
Hosi....pekne...!!
Toz tam bych to taky chtel omrknout, je to vlastne za rohem...;-).
P.S. zrovna vcera sem pocul, ze vedouci u Teryho je starej vecne mrzkej chlapek...tak ste asi zapusobili...:-)).
Opravdu pěkný počtení i pokoukání, napínavý o tom pravým lezení, co mne zajímá. Je mi nanic při portrétování lidí z tělocvičen se zadumaným výrazem tváře. Náročný prásky v horách jsou dobrodružství, která mne zajímají. "Politizování, plivání na podlahu a psaní o tělocvičnách je zakázané" a nebo "tělocvičenci ztraťte se". No a ten Miro Jílek patří na Terynu více než my občasníci. Je tvrdý jako ty hory a je jiný než by se mnohdy přálo. Ruku na srdce, stejně se tam vracíte i kvůli němu. Patří prostěě k tomu dobrodružství. Co se škádlívá, to se....
Ahoj Trubadůr R. Bůrču
dobre. nejak ste zabludili od idealnej linie. treba nastudovat sprievodcu. ale nevadi. vybuchali ste to. kriz. nad hokejkou. je to dobra. pevna. odistena. vzdusna. fotogenicka. aj obtiazna cesta. takticka cesta-nebezpecny dazd. liezol som to pred 5 rokmi. a vyliezli sme to na 2 pokus-pre zle neiste pocasie. za 3h. vsetkym stredne vykonnym lezcom doporucujem. 6uiaa. ivan s.mb.cr.
čau kucí.Občas se fakt stane,že to v průvodci jaksi nesedí.Když nevýš kudy,skus se dostat do kůže prvovýstupců a hledat línii jako oni.Intuitivně,du tama,kama to pustí.Neplatí to samozřejmě všude,ale když si uvědomíš,že lezeš v jedné nejstarších cest ve stěně,tak hledám ty nejlogičtější linie.kouty spáry atd.Jinak lezecky hokejku dávno převyšujete,co vás tak znám.Letos fakt s Jardou lezete jak šlaci.Jen tak dál!