Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
V létě navečer mi zazvonil telefon a na druhé straně se ozval člověk, který se představil jako fotograf. Měl zájem o to, abych mu pomohl při focení dívek na skalách.
Trochu jsem se orosil při jeho zmínce o tom, že dívky by mohly být polonahé. Zapřel jsem se a řekl, že to nebude problém a doufal, že více než nahé ramínko či odhalené stehno nebudou mé oči nuceny snášet. Internetový vyhledávač google mě po zadání umělcova jména uklidnil, jelikož snímky zobrazené na fotografových webových stránkách vypadaly velice umělecky a odhalené křivky modelek taktně zahaloval stín či část oblečení.
Na Prachov přijely s fotografem tři dívky a jeden chlápek, který mu dělal nosiče materiálu, podavače objektivů a různých aparátů. Jsem slušný hoch, ale i já jsem si pomyslel, že modelky na titulních stranách časopisů jsou poněkud pohlednější. Vyrazili jsme pod Bezejmennou věž. Za tu krátkou cestu jsem zjistil, že onen nosič a podavač je bývalý úspěšný pornoherec a já se podílím na focení a natáčení lechtivých snímků, které budou zahrnovat dovádění oněch tři mladých děvčat. Překonal jsem svůj přirozený stud a nechuť k tomuto druhu umění a řekl si, že se zachovám profesionálně a nedám na sobě nic z toho znát.
Pod severní stěnou Bezejmenné věže jsem začal dívky soukat do sedáků, lezeček a helem. Pověsil jsem na ně nějaké smyčky a expresky – mělo to celou dobu vypadat, že do skal vyrazily samy. Po zdolání severního předskalí měli dívky projevit na povelel fotografa radost nad sportovním výkonem nejen smíchem, ale také odhozením triček a zvýšeným zájmem o kamarádčiny bradavky. Jakmile se dostaly zpět na zem, projevily svou radost po druhé – sundaly si sedáky a výskajíce běhaly polonahé na plácku mezi Bezejmennou a Sluneční. Pobouřeně jsem přihlížel jejich jednání, ale byl jsem statečný a nedal jsem své pohnutky znát, ačkoliv mne začínala jímat hrůza.
Po krátké pauze přišlo na řadu slaňování – navrhl jsem komín mezi Sv. Václavem a Velkým zbrojnošem. Můj návrh byl fotografem nadšeně přijat. Dívky se těšily o něco méně, protože něco takového nikdy nedělaly. Zahnat nervozitu jim patrně pomohlo svléknutí šatů ještě před tím, než jsem je začal podruhé soukat do sedáků. Málem jsem u toho studem a pobouřením omdlel, ale po krátkém dechovém cvičení jsem se i přes toto úskalí svého konání dokázal překlenout. Byl jsem na sebe hrdý.
(hi res)
Po úspěšném slanění jsem chvilku lelkoval nahoře mezi skalami. Poté jsem posbíral lano a kousky oděvů, které nahoře zůstaly a šel jsem zpět na „základnu“ pod Bezejmennou. Omdlel jsem poprvé, protože dívky byly úplně nahé, rozložené na dece. Dle pokynů fotografa se štelovaly do různých erotických póz, při kterých se velice zblízka dívaly, ba se i dotýkaly navzájem svých intimních partií.
Dříve, než jsem se stačil z toho šoku probrat, objevila se v ruce fotografa kamera a před tím statické pózy se řádně rozhýbaly a skalním městem se začalo rozléhat sténání. Jsem chlapec, který si zhasíná i v koupelně, aby se nemusel červenat nad svou vlastní nahotou, takže od této chvíli si vše pamatuji jen mlhavě, protože jsem opakovaně padal do mdlob. Úděsem jsem ztratil hlas, takže své hlasité výtky nesouhlasu jsem nebyl schopen vypravit z hrdla. Jedním koutkem oka jsem dění sledoval, abych pohlídal, zda se vše děje v rámci pískovcových pravidel a zda rozvášněné prostopášnice neryjí nehty do skály. Druhým koutkem jsem viděl na Richelce vysmáté kamarády. Jeden z nich prý tu IV od jihu vyběhnul v teniskách asi za čtvrt minuty, aby se, nestyda, mohl dívat na to hrozné divadlo. Nějaký neznámý lezec na vršku Smítkovy věže asi 15 minut strnule zíral naším směrem a na parťákovo volání od paty skály nereagoval – zřejmě byl tím pohledem, který se mu naskytnul, pohoršen a v šoku stejně jako já.
Ke konci celé akce už jsem byl z té hrůzy opředen mlhou jisté apatie. Vše jsem vnímal jako ve snu. Někde za rohem děvčata, již jednotlivě, dotáčely „solo“ záběry, které s největší pravděpodobností nezahrnovaly lezení bez lana, ale odvázané byly nejspíše více než dost. Když jsem se pak zpět na parkovišti s malou skupinkou umělců loučil, ruce se mi třásly – těch hrozných věcí co mé skautské a neposkvrněné oči za ten den viděly!
Ani při psaní těchto řádků nejsem z tohoto hrozného zážitku zcela zotaven a doufám, že řádné vedení Modrého života tyto příšerné vzpomínky natrvalo vymaže z mé hlavy.
Problém je, že to nemá ve skutečnosti nic co dělat s tématem tohoto webu (lezení atd.). Maximálně tolik, co třeba štěnice s člověkem, když ho zrovna kouše.
tak arture,nechci se tě nějak dotknout ale,sem přesvědčenej že to má hodně co společnýho se zaměřením tohoto vebu a vůbec celkově s horolezectvím, aspoň co tedy znám lezce a znám jich hodně,myslím tedy opravdový horolezce,ne nějaký šamponky co je zajímá jedině deníček na lezci a čísílka..tomu se prostě říká nosné téma a nikdy to nezklame.podívej se na to kolik komentů mají ty unuděný články o sportovních výkonech těch egoušků a porovnej to s článkama který jsou trošku nevšední.pak tě přejde ,nějaké zbrklé hodnocení
Tak jistě, mnohé natáčení/focení po.na má v tomto smyslu něco společného třeba s bytovou architekturou. Přesto se na webu bytových architektů, nebo magazínů zaměřených na bytovou architekturu málokdy, troufnu si říct snad nikdy neřeší natáčení/focení po.na.
Arture nebuď tak akademickej, chci jenom říct, že tohle téma konkrétně mám na mysli, nahatý holky,neodmyslitelně patří k horolezectví,a potkat nahý pěkný holky ve skalách to je sen každýho normálniho heterosexuálního lezce.
Jasně dane, třeba 9letý lezec, nebo většina horolezkyň si otevře tenhle web, dočte se tam tenhle článek a řekne si stejně jako ty: "nahatý holky,neodmyslitelně patří k horolezectví...".
Prober se dane. Existují i jiní lezci, než jen takový, co si ty zobrazuješ ve svý hlavě.
jo ,ale já tady nepíšu to že viktoriánský morální zásady, a politicky korektní keci sem nepatřej,nic ti nevnucuju a nic necenzuruju,jenom sem řekl svůj názor na to že si myslím že to téma sem patří a zdůvodnil sem to tím že normální lezci jsou jako každý jiný chlapi ,tak co tady brečíš o dětech a ženskejch,pokud tě ten článek urazil tak je mi tě líto.taky mi bylo devět a určitě bych se z toho článku tenkrát nezhroutil. a když už jsme u toho tak jestli sis nevšimnul, tak ten článek je o horolezkyních,tak nevím proč by to mělo nějakejm holkám vadit,to jsi tak trapnej nebo to jenom předstíráš.
Neměj péči, Arthurku, my lezkyně se s tím nějak srovnáme, možná si některé i dohledáme výsledek. Pokud to tebe osobně uráží nebo pohoršuje, není nic jednoduššího, než článek po prvním řádku zavřít. Fakt mam ale ráda tyhle mravokárce a moralisty, co by zakazovali a cenzurovali ve jménu "Vyššího principu" (když už, tak mluv sám za sebe)...
Píše někdo, kdo se pro jistotu nepodepsal vůbec... No, zvát tě, aby sis to ověřil, nebudu, takže tomu klidně nevěř, to koneckonců nebyla podstata mého sdělení.
daniel a pohoršená lezkyně, chlapci, Arthur nikde nepsal, že ho to uráží, nebo pohoršuje. To jste mu podsunuli vy. Vraťte se zpět a čtěte jeho komentáře.
Argument byl, že "problém je, že to nemá ve skutečnosti nic co dělat s tématem tohoto webu (lezení atd.)."
O pohoršení ani slovo vy tvořitelé mýtu.
Lezl jsi v době vzniku tohohle “tematickeho webu”? Nebo na tebe lezení “přišlo” až s dobou konzumní? Já si totiž nějak nevzpomínám na to,že by původní smečka zdejších pisatelů byla dle veřejných regulí “normální. Bylo to tady samej punk,chlast,drogy,obscénosti,rvačky.....a samozřejmě dost lezení.Tyhle úzkoprsý breky jak pohoršíme děti jsou směšný.Co taky čekat od někoho kdo se podepisuje Arthur.
zacyklovanej jsi ty a ktomu kokot co se neumí podepsat,artur tady píše že to sem nepatří ,to si vykládám jako pokus o to z nějakého jeho "morálního trůnu" rozhodovat tedy cenzurovat co sem kdo může a nemůže psát.to je vše co ti k tomu můžu napsat,jinak asi už jenom ať jdeš do...
Presne Danieli. Ale dle poslednich diskuzi ma nejvice s horolezectvim spolecne (rozumnej, nosne tema) diskuze o islamskem teroru, zapadni propagande a dobrem vlivu Ruska na cely svet. A jak pises, taky to asi neni pro samponky, ale poradny horolezce!
nevim kdo jsi a nemůžu tě ani pojmenovat,nebo mi to zase smáznou,nebudu proto reagovat na dementní komenty někoho kdo se neumí podepsat,ale máš pravdu, určitě založte horolezeckej oddíl anonymních kokotů a můžete se tam utvrzovat ve svejch názorech.
Byla to totiz pro fakt hrozna makacka, stresujici zalezitost, to hledani, uz to nechci fakt znovu zazit. Jen me trochu mrzi, ale vlastne ani nemrzi, ze jsem i ostatni neusetril tohoto hnusneho zazitku, ktery uz podruhe nechci absolvovat..
Ale on to asi apríl nebude. V pondělí odtamtud lidi odnášeli spoustu pytlů umělýho sněhu nebo čeho. A průchod mezi Mnichem a Kapucínem je nějakej začouzenej, prej nehoda při natáčení. To musel bejt pěknej hukot, co jste tam vyváděli...?
Klasicky prirodopisný dokument s důrazem na co nejmenší použití civilizačních prostředků jako rušivých elementů, což zajisté náročný fanoušek ocení. Nevíte jestli je někde recenze od Mirky S.? To musí být min. 85%.