Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Na Festivalu horolezeckých filmů v Teplicích v roce 1999 jsem společně s
Heřmanem Jirkou Škopem, Ádou Kadlecem, kterým tímto děkuji za pomoc, prováděl průzkum veřejného mínění. Až teď jsem si našel čas vše převést do grafů. Horolezci odpovídali na 22 otázek. Výsledky jsou více než zajímavé. Výzkum byl proveden tímto způsobem. U vstupu do kinosálu Teplicích ležela hromádka formulářů, kde si je brali náhodní návštěvníci a vyplněné je vhazovali do zapečetěné krabice, v které jich se posléze našlo 82 vyplněných. I nám se po fesťáku zdálo být toto číslo malé, ale po konzultaci s odborníkem ze střediska empirických výzkumů, je sice náš výzkum přibližný, ale lze jej směle publikovat. Jedním z hlavních důvodů provedení průzkumu, byla rozjitřená atmosféra mezi horolezci. Pravidla lezení sice existují, ale je spousta horolezců, kteří je porušují. Tento výzkum měl napovědět například členům Vrcholové komise Adršpach, které jsem byl členem, jakým způsobem řešit tyto protiklady. Jsme toho názoru, že pokud tato komise má něco rozhodovat, musí na základě nějakých konkrétních věcí a tím suché statistické údaje nepochybně jsou. Pokud se Vám tento průzkum líbí můžeme uskutečnit další a přesnější, který by byl veden odborníky a splňoval lépe zásady průzkumů. Potom můžeme hodnotit, nakolik byl tento náš přesný. A nyní se můžete ponořit do světa otázek převedených na čísla a procenta.
tak s tim přejišťováním cest v ádru jděte někam kdo se tam bojí at tam neleze.jak by to vypadalo kdyby tam byly ve spárách natlučený kruhy po 3 metrech.ádr je ádr a nechal bych ho takovej jakej je.ještě že cigoš tam stihnul udělat to jeho dílo než přišli nový podělaný lezci který k těm skálám už moc ůcty nemaj
Autor vopravdu neví vo co de. Mluvil jsem s několika stašími. Normální spáraři v Ádru když dolezli do vopravdu těžkýho místa, tak tam dali kruh. Cikán ovšem ne, ten tam nacpe kladivem s hřebíkem třeba kaničku vod bot, sedne si do ni a z ni dá další tenkou smyčku. Sem tam se z těchto smyček kerý za nic nestojí spustí ke kruhu nebo na zem a v polotahu to jako leze čistě. Vznikne tak cesta jakž, takž čistě udělaná ale na zabití. Cikán udělal spoustu dobrejch cest, ale většinu jich zku.... kazil. Nebejt jeho, tak by vostatní dobrý starý horolezci všechny spáry vylezli taky, taky by byli morálový k podělání, ale nezkažený. Klobouk dolu před klasikama, ale v Ádru prej nejsou lehký a zajištěný spáry, tak za VIIa - VIIIb, nebo někdo vo nich ví. Poraďte mi je.
Proč podělaný lezci,je velký rozdíl mezi blbostí a zdravým rozumem a mezi cestou a pomníkem.Kolik cest Ádru nemá opakování,proč asi??
Dnes nikdo nemá moc zájem když to dobře dopadne ležet půl roku v nemocnici,za bolševika to nikomu moc nevadilo.
Navrtat,odsednout,sedačku zkrátit co to jde,natáhnout se a pak osadit kruh???To je čistota.V Ádru lezu a takovýh kruhů tam pár je a připadá mi,že se dělali cesty z rivality a aby se spíš nelezly.Uznávám tradici lezení na písku a klobouk dolů,vše má ale své hranice.
PS.Zapoměl jsi se podepsat.
Docela zajimavy cteni:) Opravdu ze jo je dobry precist si co si mysli lidi kolem o lezeni na pisku, o maglajzu , jisteni a vubec o vsem co je spojeny s lezenim na pisku.U nekterych otazek bych se priklanel k vetsine u jinych bych byl zase jinyho nazoru ale kazdy se na to diva jinak a to jestli pouzit mg na lehky ceste. nebo jestli udelat odjistenou sparu je na kazdym z nas a nikomu se to neda zakazat. Kazdy ma svuj rozum a tim by se mel ridit......
Co se tyce predchoziho komentare:). tak Adr je Adr a jestli cikan udelal svoji praci dobre nebo ne to je vec nazoru, proste at dela cesty podle svyho vedomi a svedomi a komu se to nelibi tak at si najde neco odjistenyho, novych cest je v Adru moc, staci jen hledat a nebo se zeptat..... ale vynejtovanej pisek po dvou metrech to je moje nocni mura:)
a budiz zde desetkrat pochvalena.
Docela dost zajimavy. Z poctu 82 lide a hlavne z pekne pripravenejch otazek se da ledacos zajimavyho videt (sem rad ze tam chybi stupidni otazky typu 'Myslite-si ze magnezium skodi piskovci?', etc. etc.) Jestevice sem prijemne prekvapenej toleranci zkoumanyho vzorku clovecenstva. Jak vidno z data provadeni casti pruzkumu, jiz prumerny lezec minuleho tisicileti mel mnohem vic rozumu nez prumerny komentator Lezce tisicileti nasledujiciho:):)
taky je jěště dobrá ta otázka jak se ptaj na ty spáry pro trénink,dobře zajištěný chacha to je teda nápad a kolik lidí s tim souhlasilo.jednu tam maj jmenuje se treniková spára tak at na ni trénujou
Jasne treningova spara na krakonosovo sedatko:))) To je pravda tam se super trenije, kruh je ve 12 metrech nad zemi a pod nej se toho moc neda:))) ale zase je tam super dopad:)) Tak vzhuru trenovat spary:)))).... Ale prave spary takova jaky jsou delaji Adr Adrem tak proc to menit? Kdo chce ten si zpusob najde.... Kde je vule tam je cesta a treba i s posranym zadkem:)
no jo a já osbně tu tréningovku mam zapytlenou jak se to pod kruhem rozšiřuje tak jsem se tam málek podělal strachy tak jsem se asi těch 11m vracel :-) byla to docela sranda ale rozhodně bych tak proto nedával další kruh příští rok to mužu zkusit znovu ne? :-)
Myslím, že Tréninkovka je cesta, která dělá čest svýmu jménu. K prvnímu to zdaleka není tak strašný, jak se píše níže a dodanej kruh na konci spárky místo zapadlý erárky z ní dělá super spárku. Další skvěle ojištěnou spárou je například Slunovrat na Starostu. Sice tam jsou jen dva kruhy, což může hodně lidí odradit, ale těch erárek. Nebo Iljův odkaz na Starostovou nebo Polická na Hrad nebo Stará cesta na Malou gilotinu nebo... a tak bych mohl pokračovat dál a dál. Prostě solidně ojištěný spáry jsou a to že tam není kruh ještě neznamená, že ta cesta nejde dobře ojistit. Viz. třeba obávaná a krásná Letecká na Milence. Rozhodně se ale tyto cesty těžko lezou lidem, kteří sem přijedou jednou nebo dvakrát do roka. Aby si tu člověk zalezl, musí tu lízt a musí se prostě občas trochu "kousnout" a věřit si nejen v lezení, ale i zakládání. To že tu bylo a je spousta prvovýstupců, kteří nejistili a tím pádem zkazili (já tomu říkám zmorálnili) spoustu cest je pravda. Např.: "Není důvod padat, není důvod jistit." Studnička, "Do VIIb je všechno lehký, tak proč tam tlouct kruhy?" Šolc, znám ještě pár vypečenejch poznámek k jištění cest na písku, ale nejsem si z hlavy jistý, kdo je vypustil z pusy a proto je nebudu ventilovat. Ale k udělání obrázku to jistě stačí. V průvodci po píscích není nejdůležitější ani číslo, ani hvězda či vikřičník vedle jména cesty, ale nejčastěji jméno a rok udělání cesty. Tak to je moje bla bla bla k tomuhle tématu.
nevim jak dělal cesty cikán a ani to zjišťovat nebudu nějaká ta rivalita tam určitě byla s tim vytahováním kruhu co nejvíš a je vidět kdo v tom byl nejlepší proti cíkanovy nemužu říct ani slovo páč dneska maj lezci daleko horší vychytávky při jejich prvovýstupech např. přisekávání chytů atd.a jsem rád že to v ádru je jaký je aspon tam ty skály vydržej o to dýl neporušený častejma přelezama.a ne jako na hrubý skále 1 jsem tam byl a už nikdy víc takový žlaby vyřezaný od lana jsem fakt ještě neviděl no prostě humáč no a tim pádem ani nikomu nebudu radit o dobře zajistitelnejch spárách v ádru bud si to každej zjistí sám přelezem a nebo hups spátky na nejty
Nechci, aby tady někdo nabyl dojmu, že cesty, který jsem tu vyjmenoval jsou lehký a že se v nich člověk nemůže řádně vybát. Jen mě trochu mrzí, že nemají všichni stejné podmínky při výstupu. Jedním příkladem za všechny může být Pálená sedma na Ostaši. Myslím si, že takových cest je obrovské množství.
... a ještě jedna drobnost. Pokud chceš lízt v Ádru a asi taky lezeš, což nevím, protože si se nepodepsal, měla by tě zajímat historie cest a okolnosti jejich vylezení. Často ti to může zachránit kůži. Tak to jen tak pro doplnění.
Dříve čím víš byl kruh, tím lepší jsi byl a cesta se více cenila. "Kruh musí být pro normální smrtelníky nedosažitelný". No jinak musím s bernym plně souhlasit. Jen snad že v Gilotyně se kromě dvou metrů jen tváříš že lezeš spáru, jinak je to pěknej sokolík :-)
No vida, jak se nám diskuse rozvinula, je spíše k jednomu tématu, než k průzkumu všeobecně, ale i tak se přidám. Spáry byl dříve také můj život a některé zážitky patří k těm nesilnějším. Ta otázka k dojištění spár byla položena z důvodu dvou problémů. 1. Ve skalách se stále častěji leze po mokré skále. 2. Občas někdo použije k zajištění spár friend. Kdo spáry leze, ví, jak by se snížila obtížnost těchto cest, byla by to naprostá degradace umění starých klasiků i spárových lezců dneška. Kdo máte nějaké řešení, jak tomu zamezit?
Za dob, kdy jsem začínal, bylo dobrým zvykem, pokud byla skála zvlhlá jít lézt spáry. Jak je známo, Ádrovské spáry příliš chyty neoplývají. Dnes se na mokrém pískovci leze běžně a zpřístupněním některých málo významných, ale hezkých spár bychom snadněji přesvědčili lezce, kteří přijedou na víkend třeba i z daleka, aby šli lézt raději tam. Dnes se většina lezců nebude učit lézt spáry právě pro jejich špatnou zajištěnost.
Souhlas. Myslim, ze by opravdu spouste lidi docela prospelo, kdyby se treba i v Adru naslo par spar s kruhy tak po 4-5 metrech. Myslim, ze pri zajisteni treba 20 spar timhle zpusobem, by nikomu z klasiku ty spary mezi stovkami jinych spar nechybely. Prece jenom jsou lide, kteri by chteli takove cesty lezt a nemaji nikoho, za kym by se mohli sparami provest a naucit se to.