Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Minulý týden jsem v Labáku na pr. břehu na Živé stěne vytáhl rukou 3. kruh na cestě, která byla udělána před měsícem.
Lepidlo na povrchu bylo ztvrdlé, ale pouze pár milimetrů.
Přítomni Tomajda Sobotka a Jirka Piškot Chocholoušek měli následující komentáře:
Tomajda: Stalo se mu to také, lepidlo z tuby vylezlo šedivé, tzn., že obě komponenty se MÍSILY. Po dostatečném časovém odstupu cestu po sobě přelezal v pokusu o RP, spadl a BH s ním vyletěl, jenom náhodou se nic nestalo.
Piškot: Stalo se mu to dvakrát, ale v obou případech si náhodou včas všiml, že lepidlo se nemísilo a BH předělal.
Je jasné, že při použití hubice, kterou se tlačí lepidlo do vyvrtané díry, není možno vidět, že lepidlo se nemísí. Kupř. Piškot z tohoto důvodu hubici nepoužívá.
Většina z nás slyšela o dalších případech.
Z výše uvedeného vyplývá, že se nejedná ani o nedbalost ani o lidskou chybu, ale o selhání technologie, resp. technologického postupu.
Není třeba zdůrazňovat závažnost problému. Proto jsem poslal tento článek spolu s dokumentujícími fotografiemi přímo předsedovi materiální komise Vladimíru Těšitelovi.
U DB se mi to občas také stávalo. Musel jsem kolikrát 3x - 5x zmáčknout a obsah vyhodit než se to v trubici smíchalo. U Fischera je to pohodička a zatím se nestalo nic podobného jako u DB.
Taky se mi to stalo u 1. bh. Vytáhl jsem ho, jako bych ho ani nelepil. Asi je fakt dobré na začátku trochu vytlačit někde mimo, než do díry na bh. nebo kruh. I když mám pocit, že se to kámošovi stalo i v polovině tuby. Nezbývá, než to hold po vytrvrdnutí ještě raději překontrolovat.
Asi to není chyba technologie, možné příčiny: před zalepením je třeba vytlačovat lepidlo tak dlouho, až bude dobře smíchané – šedé. Pokud se nepoužije špička tak nevidíš jak se obě složky smíchaly. Další možností je, že bylo použita stará chemická kotva, po uplynutí doby použití. Byla dobře vyčištěna díra před lepením a bylo lepidlo vytlačené až na její konec?
V tomhle případě šlo zřejmě o začátek tuby (DB), kdy lezla ven zatím jen bílá složka. Kruh níž už držel dobře. Prvovýstupce to byl hned druhý den dát do pořádku.
Problémy na začátku tuby jsou poměrně známé. Nepříjemné je, že se to i u DB občas (několika lidem) stalo i třeba uprostřed tuby - na chvíli přestala téct jedna složka (zpravidla tmavá).
Tomajdův případ je zajímavější - lepidlo mu prý nevytvrdlo, ačkoli bylo smíchané a tmavé.
Jinak pro upřesnění - bez špičky jsem lepil v létě hlavně kvůli teplotě, aby mi špičky pořád dokola netvrdly. Míchání složek se přitom kontrolovat dá docela dobře, možná to člověk vidí i líp než se špičkou (borhákem či kruhem se v díře neustále otáčí, lepidlo se postupně přidává, naněkolikrát, takže se bh vždycky vytáhne, namáčkne se další část lepidla a opět bh dobře kroucením promíchá).
Fischer se mi zatím taky zdá lepší (ten dvoupístovej systém, kde jsou nad sebou zásobníky jako u dvouhlavňové kulovnice). Nejzoufalejší jsou ta lepidla s dvěma igelitovýma buřtama v tubě, tam to bylo nejproblematičtější, každou chvíli se to nějak zamuchlalo.
Když jsem lepil jen jeden bh, taky jsem nechtěl machat špičku. Přijde mi, že to člověk pak má více pod kontrolou, kolik se vytlačí světlé a tmavé složky, rozdělá si právě na jeden bh a skutečně vidí jak se celá směs zabarví do šeda. A pak špachtlí , trochu pracně vpraví do díry, osvědčily se mi, dřívka od nanuku. Jinak pro více děr je to nevhodné.
Pouzivani lepidla bez MISICI spicky je zcela spatne a je to nedodrzeni „technologickeho“ postupu, ktery je uveden i na kazde tube s lepidlem – stejne jako nutnost vytlacit cca 10 cm lepidla mimo otvor – staci si precist navod k pouziti, ktery je velice strucny – tak to snad zvladne precist a pochopit kazdy absolvent alespon prvniho stupne zakladni skoly. Jestlize tento postup nedodrzujete, riskujete, ze Vami osazeny kruh, borhak, slanak nebude drzet a s nekym vypadne s naslednym zranenim, zmrzacenim ci umrtim.
Pokud je Vam lito dat par korun za MISICI spicku, meli byste zvazit, zda musite delat prvovystupy … „Vse chce svoje“ … a delani prvovystupu mj. stoji i nejake penize.
V posledni dobe – jak se stavaji „prostredky“ na osazovani kruhu dostupnejsi – stale casteji vidavam zcela nevhodne osazane kruhy, borhaky, slanaky – s prilis velikym sklonem, neuplne vyplne otvory lepidlem, „zelezo“ „naprane“ do nekvalitni skaly ci na nevhodne misto (blizko police apod.), kde hrozi vylomeni a nasledne vypadnuti „zeleza“ i se skalou.
Nyni P. prichazi se „zlepsovakem“, jak usetrit MISICI spicky – staci pouze otacet a vytahovat a zatahovat „zelezo“ (bez „narazek“ prosim …) a lepidlo se dle jeho mineni dostatecne promisi … Celkem o tom pochybuji – odpor lepidla, kdyz jde skrze MISICI spicku, je mnohem vetsi, nez kdyz se tlaci primo z tuby – promiseni MISICI spickou je dukladne. Nyni si tu P. „zlepsovak“ prectou nekteri mene zkuseni, mene rozumni … lide a zacnou MISICI spicky take setrit … Otazka je, zda budou se „zelezem“ otacet a vytahovat, zatahovat dostatecne … ma to byt 5 otoceni a 5 vytazeni a zatazeni – aby se slozky lepidla dostatecne promisily, nebo to je jiny pocet, prip. jaky …? A jaka je pevnost takto promichaneho lepidla v porovnani se „standardne“ promichanym …?
Doufam, ze ja a ani nikdo, na kom mi zalezi, podobne „kvalitne“ osazene „zelezo“ nevytahne … Hodne zdaru Vasi „praci“.
Ahoj vykřičníku mezi podtržítkama. Je hezké že máš nastudované návody a že jsi se soudy rychle hotov, ale praxe je občas jiná, než teorie.
Taky se mi stalo, že mi lepidlo z mísící špičky prostě nevytvrdlo a postupoval jsem přesně podle návodu. S vytlačením více než 10 cm lepidla mimo otvor.
Samozřejmě, že na závěr vždy vytvrdnutí kontroluji, jak u bh (špičkou kladiva jestli s ním nejde pootočit), tak jestli vytvrdl zbytek ve špičce.
Na to nevytvrdlý lepidlo, jsem přišel tak, že těch 15 počátečních cm mimo díru nebylo řádně vytvrdnutých a ani první bh pak nebyl. Musel se předělat. Špachtlí jsem dělal dva bh do betonu na zahradě na slack linu a evidentně jsou lepený dobře, nebot jsou namáhány při zatížení na vytažení z díry. Jen se to musí udělat pečlivě.
Bez obav - kruhu apod. jsem osadil jiz celkem dost - nejedna se tedy pouze o "vyctena moudra". Spise se skutecne desim toho, ze se osazovani "zeleza" bude "bastlit" jeste vice, nez se to delo, deje nyni a k tomu mohou vyse uvedene "zlepsovaky" prispet. Pricemz min. jednou z podstatnych "idei" zavedeni lepeni "zeleza" bylo mj. i zvyseni bezpecnosti.
.. zkusenosti s chemickejma kotvama ... pouzit zasadne overeny znacky, vzit si vic spicek, prakticky co dira, nova spicka ci dokonce nova tuba kotvy. mame to ozkouseny z krovu, tam si clovek taky nelajzne to delat nahovno..
Všechny problematický, nevytvrdlý borháky a kruhy, který jsme buď přímo já při svojí práci, nebo můj spolulezec, měli, byly se špičkou.
Byly to dokonce takový věci, jako že spolulezec někde uprostřed tuby začal lepit, a tekla ze špičky šedá, smíchaná směs (zkontroloval v začátku plnění díry). Po zatlačení borháku ho znepokojilo, že je to nahoře dost světlé. U další díry mu najednou z pistole při stlačení "vycákla" tmavá složka... Při další návštěvě o týden později bylo lepidlo tuhé, ale ne tvrdé. Po několika pádech do borháku se na povrchu začalo vydrolovat. Takže borhák musel ven.
Lepení bez špičky tady nedoporučuju, zmínil jsem se o něm jen proto, že to bylo uvedeno nahoře v Karlově příspěvku. Lepím radši se špičkou, je to mimo jiné i pohodlnější, méně pracné. Když ale lepíš třeba 7 kruhů nebo háků a je 25 nebo 30 stupňů, spotřeboval bys klidně 7 špiček, plus to lepidlo v nich, které by stačilo možná na další 3 kruhy. A z mojí zkušenosti je kontrola při lepení se špičkou obtížnější než bez ní.
Ale v případě, o kterém v tomhle komentáři píšu, by paradoxně při lepení bez špičky k problému pravděpodobně nedošlo. Protože by to kolega zjistil vzápětí po tom, co by mu šedá přestala téct, a nesmíchanou náplň by odmačkal stranou.
Pomáhá si vymáčknout kousek lepidla stranou na skálu a pak zkontrolovat jeho vytvrdnutí + zkontrolovat si použitou špičku, jestli lepidlo vytvrdlo + mechanicky zkontrolovat zalepený železo. Jak teče z tuby takovej volejnatej shit, je to špatně.
Jo, třetí bod kontroly je asi nejdůležitější, ale není pravidlo, že se prvovýstupce do své cesty později ještě vrátí.
Kontrola špičky, jestli zatvrdla, nepostihne případ, kdy třeba chvíli teče jen jedna složka, ale pak se zas míchá. Odmačkání vedle na skálu by špinilo skálu víc než je nutné.
Odmačkání dost pomůže a zasvinění skály neni až tak velký. Jak lepidlo vytuhne, celou tu hroudu v pohodě dostaneš ze skály bez většího impaktu na povrch šutru.
Asi to není chyba technologie, možné příčiny: před zalepením je třeba vytlačovat lepidlo tak dlouho, až bude dobře smíchané – šedé. Pokud se nepoužije špička tak nevidíš jak se obě složky smíchaly. Další možností je, že bylo použita stará chemická kotva, po uplynutí doby použití. Byla dobře vyčištěna díra před lepením a bylo lepidlo vytlačené až na její konec?
Lepím chemií jen v práci, ne ve skalách.
Používám jen Fischer FIS V.
Nebo její zimní či letní variantu.
Liší se samozřejmě dobou zpracovatelnosti při dané teplotě.
Taky na to mají dobré pistole a na kartuších rysky.
Lepím od O°C do největších veder.
Samozřejmě!!! dodržuji postup od vyčištění díry až po používání špičky s patřičným vytlačením na počátku.
V životě se mi nestalo, že by se správně nesmísily obě složky, nebo to nevytvrdlo, nebo aby chemie neudržela, co měla.
Při častých tahových zkouškách byly naměřené hodnoty vždy výrazně vyšší, než udávané výrobcem.
Jsem dost překvapen, že nepoužíváte špičky, mísíte ručně a pak ručně pěchujete do díry.
Takže taky se mi nechce věřit tomu všemu, co tady čtu.
Jednoznačnej souhlas s Vykřičníkem s podtržítkama a VladouM.
Na mnou osazenejch kotvách visí několikatunový stožáry, podhledy, reklamy, jistící prostředky, žebříky a jánevimcoeště.
A když sem ňákou posral, tak sem jí předělal.
Kluci když už chcete něco dělat, tak aspoň čtěte návody, nebo se, kurva, aspoň koukejte na vobrázky. Sem nelenil a šel do dílny a Fischer na FIS V380, Mungo na MIT-SE, MKT na VM-PY 410 i RAWL R-KEM+ maj mimo písmenka i vobráky toho, že se má prvních min.10-15cm malty kydnout do hajzlu.
Do paďous! Tady de vo život! Tady na to, že návody sou pro blbce sere pes.
To je fajn Dudy, že když jsi nějakou posral, tak jsi jí předělal a tak teď jsou všechny ty podhledy a reklamy festovně přidělaný. ;) Ale v jednom tě chci pokárat, nečteš si pořádně, co píšou ti, na který reaguješ, kteří osadili a zalepili desítky, či stovky bh do skály. Prostě se jim už stalo, že i když postupovali podle obrázků, tak lepidlo nevytvrdlo. Tak teď babo raď, děláš přesně podle postupu, ale do míchací špičky nevidíš a lepidlo ti prostě nevytvrdne.
Milý Steve.
Je poněkud tristní pokud stovky borháků osadili lidé kteří objevují na každé kartuši daná fakta: "U DB se mi to občas také stávalo. Musel jsem kolikrát 3x - 5x zmáčknout a obsah vyhodit než se to v trubici smíchalo. FERY"
nebo: "Taky se mi to stalo u 1. bh. Vytáhl jsem ho, jako bych ho ani nelepil. Asi je fakt dobré na začátku trochu vytlačit někde mimo, než do díry na bh. nebo kruh. Lepra"
serou na základní technologický postupy: "bez špičky jsem lepil v létě hlavně kvůli teplotě, aby mi špičky pořád dokola netvrdly. Míchání složek se přitom kontrolovat dá docela dobře, možná to člověk vidí i líp než se špičkou (borhákem či kruhem se v díře neustále otáčí, lepidlo se postupně přidává, naněkolikrát, takže se bh vždycky vytáhne, namáčkne se další část lepidla a opět bh dobře kroucením promíchá). P."
je jim líto osmnácti korun a vylepšují technologie po svém: "Když jsem lepil jen jeden bh, taky jsem nechtěl machat špičku. Přijde mi, že to člověk pak má více pod kontrolou, kolik se vytlačí světlé a tmavé složky, rozdělá si právě na jeden bh a skutečně vidí jak se celá směs zabarví do šeda. A pak špachtlí , trochu pracně vpraví do díry, osvědčily se mi, dřívka od nanuku. jirkas"
Jo a Steve, jak se ptáš: "Tak teď babo raď, děláš přesně podle postupu, ale do míchací špičky nevidíš a lepidlo ti prostě nevytvrdne".
Baba radí: Vytáhnout, převrtat, vyčistit a znova zalepit.
Navíc do míchací špičky vidíš.
Jo!
A pevně doufám, že nikdy nepolezu cesty vod lidí, co si myslej, že sou chytřejší než vývojáři vod Fischera, špička je, podle nich, pro blby a matlaj to klackama vod nanuka. A nebo je třeba ušetřit 18 kaček co stojí nová?
Popř. použít srágory typu DenBraven za 250,- z OBI, místo vopravdickejch kotev za třista.
Jo a díry čistěj vyfukováním hubou (to sem viděl a dyž sem mu to řek, že prej: "Starej se vo sebe") a vo kartáčku a vyfukovačce nejspíš ani neslyšeli.
Ještě mě napadá možnost, že se vobčas stane, hlavně u levnejch špiček, že vypadne směšovací spirálka a vono to pak nesmešuje. Což nic nemění na tom, že pokud se to někomu stane a von se na to vyprdne je blb.
Nehledě na fakt, že chemický malty sou určený ke kotvení příčně profilovaného železa (závitovka popř. min. roxor). Je nutné aby osazené BH měly zpětné háčky jako starý kruhy do olova, nebo podobnou úpravu. Roztažení dříku pouze na konci, jako u některých typů, nebo hladkej dřík, je toliko naprd. Ideálem je lepená závitovka s okem klasického nýu popř okem z kulatiny a samojistnou (ideálně ještě zalepenou) maticí.
My co se s tím nesereme, lepíme pomocí Hilty chem.kotev, které jsou po smíchání krásně ružové a promíchání ve špičce je tím pádem výborně vidět. A 15cm obětovat a vystříkat do igelitky bokem je snad jasné.
Ahoj, vyzývám všechny, kdo o tom něco vědí k podání bližších informací. Zejména mě zajímá: 1. typ použitého lepidla (správně chemické malty). 2. Typ kartuše - do obyčejné pistole, nebo pistole se dvěma písty.3. Byla to nová kartuše, nebo už použitá? 4. Teplota a počasí v době osazování. Co nejpodrobnější popis postupu při osazování. A také vše, co Vás ještě napadne. Pošlete spojení a taky telefon, abych se mohl podrobně vyptat, taky pokud možno fotografie, pokud nějaký máte. Můj tel: 602425026. Ahoj Těš.
1. Lepené kruhy, které měly být bezpečnější než temované, zjevně nejsou.
2. Není jednotný názor proč. Některé kruhy lepené s použitím špičky vypadly také.
3.Naše použití není schváleno výrobcem. Podle Aleny Čepelkové asi ani materiálovou komisí UIAA.
4. Nejsme tech. odborníci, pouze uživatelé. Proto piste Těšovi (viz výše) podrobně svoje negativní zkušenosti na
vladimir.tesitel@tiscali.cz
Po shromáždění dat provedou odborníci analýzu a uvidíme.
ad) 2. Není jednotný názor proč. Některé kruhy lepené s použitím špičky vypadly také.
spis(c)e prevlada nazor ze lepici kruhu nedodrzuji zavedene prumyslove metody ( cisteni, vytlaceni, misici spice, etc... )
>>>
Lepím chemií jen v práci, ne ve skalách.
Používám jen Fischer FIS V.
Nebo její zimní či letní variantu.
Liší se samozřejmě dobou zpracovatelnosti při dané teplotě.
Taky na to mají dobré pistole a na kartuších rysky.
Lepím od O°C do největších veder.
Samozřejmě!!! dodržuji postup od vyčištění díry až po používání špičky s patřičným vytlačením na počátku.
V životě se mi nestalo, že by se správně nesmísily obě složky, nebo to nevytvrdlo, nebo aby chemie neudržela, co měla.
Při častých tahových zkouškách byly naměřené hodnoty vždy výrazně vyšší, než udávané výrobcem.
Jsem dost překvapen, že nepoužíváte špičky, mísíte ručně a pak ručně pěchujete do díry.
Takže taky se mi nechce věřit tomu všemu, co tady čtu.
>>>
Asi to není chyba technologie, možné příčiny: před zalepením je třeba vytlačovat lepidlo tak dlouho, až bude dobře smíchané – šedé. Pokud se nepoužije špička tak nevidíš jak se obě složky smíchaly. Další možností je, že bylo použita stará chemická kotva, po uplynutí doby použití. Byla dobře vyčištěna díra před lepením a bylo lepidlo vytlačené až na její konec?
Karle,
1) Nevím. Trochu rychlý závěr. Temované a klasicky dávané kruhy byly občas taky problematické. Občas špatně zatemované, občas přetemované (pavouky kolem kruhů, které pak už ani nešly poblíž vyměnit…). Každej byl jinej a člověk do všech taky neviděl. Nezdá se mi, že by byly všechny ideální. Poměr kvalitních a problematických neumím stanovit a rozhodnout, co je lepší.
Dudy možná taky bude vědět, že i u klasických kruhů se stávaly průsery. Není to dávno, co v Ádru jeden s jedním vyskočil, a byl to kruh velkého matadora. Chyba se dá udělat tam i tam.
Pro mě je závěr zhruba takovej, že lepení není blbuvzdorná a dokonalá technologie a že to z různých důvodů může selhat. (On to tu nikdo, zvlášť po tom sprchování od Dudyho a jiných nebude chtít ventilovat, ale z různých rozhovorů vím, že problémy s lepením zažila spousta lidí, co to dělá. Když na to přišli, předělali to a nenapsali článek, takže se tu všichni stavaři doteďka nevytáčeli.) Může to selhat nedodržením technologického postupu, nebo i chybou kartuše, špičky, možná prošlým datem doporučené spotřeby, co já vím. Nicméně jsem k tomuhle závěru nepotřeboval článek a diskusi pod ním.
Je samozřejmý, že když to selže, musí se to předělat. Když jsme zavolali prvovýstupci v tomhle případě, udělal to okamžitě.
Pro Dudyho – letos už i ČHS disponuje Fischerem. Loni to byl ještě DB. Proto se tu asi tolik mluví právě o téhle sračce za 250. Sorry, když DB doporučuje materiálová komise a distribuuje ho správcům, nemám jako amatér důvod myslet si, že není v pořádku. Každopádně dík za poučení, i když trochu moc nahlas.
Pro mě by definitivní argument představovala životnost, kterou zas coby laik vidím jako otazník.
Nevím, co jsi článkem přesně sledoval, ale snad by mohl mít kromě nepříjemné debaty ten efekt, že si budeme dávat ještě trochu víc pozor.
No, myslím, že kdyby např. Dudy svoje zkušenosti nepodával takovouhle namachrovanou cestou, tak by diskuze mohla být přínosnější. Prosím, zkuste si vyměňovat napříště zkušenosti a ne shazovat ostatní, protože pak i dobře míněná rada a vaše cenná zkušenost nepadne na úrodnou půdu. Jinak dík všem přispěvatelům, za zajímavé poznatky.
Namachrovaná forma, shazování ostatních....
Hmm....
Lepit borháky do kerejch maj padat lidi a až po čase zjišťova vlastně jak, že se má vodmáčnout nesmíchaná malta, což píšou a malujou na každý kartuši, kašlat na technologii a patlat o klackem vod mrože, používat v aplikacích na kerejch závisí životy hobby materiál, škudlit na špičkách za dvacku....
Tak to je gut?
Podle mě je to, minimálně, k nasrání a nějaký to ostřejší slůvko to snese, ne-li vyžaduje.
Než sem zavrtal svůj první kruh, tak sem se koukal pár let fachmanům skal pod pazoury, mockrát se ptal, vyzvídal a prosil o radu, kruhy sem nechal vyrobit u profíků a nechal sem na nich udělat pevnostní zkoušku vč. namátkový trhačky. Až pak sem si to lajsnul.
Nepředpokládal sem, že v době, kdy se dá koupit certifikovaný jištění, profi materiál, informace o technologiích sou všude na netu, tak že nastane problém s lidským faktorem.
No ono asi nejde jen o odmačkání nesmíchané malty, jak tu pořád píšeš.. V několika příspěvcích, které si asi nečetl, uvádějí případy, kdy v polovině tuby najednou v průběhu vymačkávání lezla ven jen jedna složka.
Ty jsi nezastavitelný. Pročti si všechny ty komentáře POŘÁDNĚ znovu a pak vynášej soudy ... Přijde mi, že si v tom hledáš přesně to co chceš slyšet, aby ses mohl do toho navážet. A tvoje přesvědčení, že když budeš mít kvalitní lepidlo a postupovat přesně podle návodu, tak vždy bude výsledek na 100% mi začíná nahánět strach.
Velmi neočekávatelná odpověď .. To už zřejmě patří ke koloritu diskuzí na lezci. Zajímavé, že často tenhle argument použije anonym na anonyma - tu anonym pod označením Dudy chce, aby se ostatní identifikovali :).
Milý blbe.
Mohu Ti tak, předpokládám říkat, když Tvé jméno, přezdívku, nick (asi ani nikdo jiný) neznám.
Pod přezdívkou Dudy mě znají všichni známí, a že jich a těch třicet let co lezu, pár stovek je, dokonce myslím, že jsou i tací co už ani neví jak se opravdu jmenuju, běžně se tak představuju, zapisuju do vrcholových knih, používám jí ve všech fórech a diskusích, kterých se účastním.
I tady na Lezci se najde mnoho lidí kteří mě znají osobně a říkají mi Dudy.
Ale na rozdíl od Tebe se za svou identitu nestydím, a navíc doteď jsem se držel tématu, opět na rozdíl od Tebe.
Teď už se neudržím ani já. Když budeš mít kvalitní lepidlo a budeš postupovat přesně podle návodu, tak ten výsledek bude na sto procent, a víš proč? Protože na laborování, zkoušení a definování, včetně vyhrazování bezpečnostních rezerv, utratili u firem co vyrábí profi přípravky víc prachů, než o kolika se ti jen může zdát - jelikož profi použití ve stavebnictví je často o kejhák; a pár mrtvejch následkem nekvalitní technologie by výrobce mohlo položit velmi spolehlivě. A vem laskavě do úvahy, že soudobá stavební chemie je věc, která se nedá, na rozdíl od třeba (někdy) šroubování matiček, vymejšlet podle prostýho oka a selskýho rozumu; do těch reakcí prostě nevidíš. Domácký experimenty tady fakt nejsou na místě. (Samozřejmě, že je potřeba pevnost po vytvrdnutí zkusit, ale to je taky technologickej postup, mimochodem.)
On problém bude asi hlavně v tom (krom zažitýho českýho kutilství), že předepsaný postupy (pokud jde o chemický kotvení) občas stojej nejspíš víc, než je průměrnej lezčík ochotnej a schopnej dát (rozumim tomu). Pak by byla na místě votázka, jestli to klasický temování do olova nejni přece jen lepší. Kdyby nic jinýho, tak to se totiž dá dirigovat vokem a zdravým rozumem. Že to nemá tak zvaně předpisovou odolnost proti vytažení vodorovně, to je v kontextu lezení fakticky jedno - a na přelaňování a podobně jistící body tak jako tak prostě nejsou.
Jirko,
ceho jsem chtel dosahnout? Toho, co se ted deje. Debaty, ktera bude mit za nasledek vydani smernice materialovou komisi o spravnem technologickem postupu. Aby nekdo kupr. nemichal lepidlo v kelimku od jogurtu drivkem od eskima.
A ze prvovystupce sel hned opravit kruh, ktery jsem vytahl? To prece neni zadny argument! Taky ho mohl jit opravit pote, co se diky spatne zalepenemu kruhu nekdo zabil. Navic je v jeho pripade zjevne, ze prave zde byla pricinou chyba v technologickem postupu; nevytlacil prvnich 15cm lepidla.
Kodl
Ono by to nemuselo být tak složité udělat nějaký slušný závěr:
1. Používat kvalitní chemii.
Třeba Fischer FIS V kvalitní bez debat je. Doporučuje myslím Raveltik (a já :-) ).
2. Dodržovat bez vyjímek technologický postup.
To znamená dle Fischera:
Vrtání patřičné hloubky a průměru, foukání, kartáčkování, zase foukání (ne fouknutím hubou), správné množství malty aplikovat špičkou (příp. špičkou s prodlužovací trubičkou), nejdříve odkápnout nesmísené množství, plnit ode dna díry, borhák krouživým pohybem zatlačit.
3. Někdo by měl zvážit-rozhodnout, zda nepoužívat montážní postup pro plynosilikát - t.j. kuželová díra (mírně kuželová!).
4. Někdo by měl zvážit-rozhodnout, jak minimálně by měl být borhák "vroubkovaný".
5. Zvážit toto, cituji ČHS:
"Borhák do pískovce...bla,bla, bla... Povrchová úprava umožňuje natření jinou barvou." Konec citace.
Jiná barva=nějaká chemie. Jak se "nějaká" chemie jiné barvy snáší s chemickou maltou?
Asi nedoporučit natírat čímkoliv.
Do chemické malty patří jen pozink nebo nerez, žádná barva.
6. Asi to není všechno ;-)
Chemickou maltu nechat vytvrdit dle návodu výrobce a kruh do té doby nijak nezatěžovat. Při zatížení kruhu v době tuhnutí může dojít k mikroskopickému odtržení malty od dříku.
Co myslíte je dostatečnou kontrolou, když djeme tomu druhý dne po zalepení, zkusím páčením tyčí nebo kladivem zalepený oko pootočit a když drží tak je to ok? Nebo jak to jinak ověřit?
Dostal jsem foto vypadlýho kruhu. Jednoznačně malta nebyla smíchaná, byla tam jen světlá složka. Moje skušenost: Dvakrát se mě stalo, že v aplikační špici nebyla mísící šroubovice. Je černá a je vidět. Bez této šroubovice nevytvrdne jakákoliv malta. taky varuju před používáním chemické malty v kartuších do obyčejné pistole. V těchto kartuších jsou obě složky v polyetylenových pytlících a stačí kartuši nechat chvíli na slunci, nebo v chladnu a leze z toho jen jedna složka. Používejte jen pistoje se dvěma písty a k nim příslušné kartuše. Pokud se nevyprázdní kartuče celá a ukládá se na pozdější dobu, je potřeba odšroubovat špici a pečlivě vyčistit konec kartuše tak aby se obě složky ani trochu nesmíchaly. Jinak může dojít k zalepení třeba jen jedny díry a teče jen jedna složka. Zásadně je špatně vytlačit maltu na prkýnko, promíchat a nacpat do díry. ostatně, pokud to dobře promícháte, nemůžete to před stvrdnutím stihnout. Na lepení borháhů v tvrdý skále se někdy používají malty ve skleněných ampulích. Je mutný používat jen ampule pro kotvení šroubů, které mají katalizátor ve skleněné trubičce po celé délce ampule. Připomínám, že je potřeba během zatloukání borháku do díry s ním otáčet, aby se to promíchalo. Existují ještě ampule pro kotvení výztuže v betonu. Ty mají katalizátor na konci ampule, je to světlá část u rovného konce ampule. Zásadně je nepoužívejte, jsou s nimi neblahé zkušenosti na př. na Vrchlici.
plně souhlasím a přidávám další riziko:
- špatné skladování, typicky když to stráví slunečné odpoledne na zadním okýnku auta, nebo noc ve vymrzlém autě a pak šup ke kamnům. víckrát střídavě. udělají se ve světlé složce bubliny žluté vody a neumí se to pak promíchat ani ve spirále.
Kotvil jsem cca 300 ks závitovejch tyčí pro přichycení roštu dřevěný fasády na barák. Používal jsem k tomu chem. kotvu/lepidlo od Fischera FIS VS 300 T.
Mísící špice byly průhledný, takže bylo krásně vidět jak mísení probíhá a kdy to už je OK. Jasně to je vidět i na barvě lepidla co z toho leze. Chci říct že ani s jednou kotvou nebyl po zatuhnutí problém a celej proces šlo lehce vizuálně kontrolovat...
A zas ten rozmachrovanej Dudy.
Ještě by mne zajímalo, jak zmrzlináři zajistí optimální poměr složek. Vono se to nemíchá 1:1, nebo tak ňák. Proč sou ostatně jednotlivé složky, ať už v kartuši, střevu nebo ampuli, různě velké.
A možná by nebylo vod věci totok: http://www.hilti.cz/ holcz/page/ module/home/ browse_main.jsf?lang=cs&nodeId=-174506 (mezery za lomítkama)
školení kotevních systémů. Docela poučný od hmoždinky po chemii.
mam jednu negativnu skusenost s Hilti, jedna zlozka bola vytlacana do vnutra pistole namiesto zmiesavaca, nedoslo k spravnemu pomeru a lepidlo nevytvrdlo, odporucam skontrolovat po lepeni...
prvu davku vzdy vytlacam do prazdneho obalu, za par hodin clovek vie ,ci lepidlo vytvrdlo...
Taky se mi to stalo, u DB. Směsi se ale mísily a barva byla stejná jako u dobrého poměru. Akorát mi bylo divné, že to nějak na špičce netvrdlo. Raději jsem cestu zaprojektoval smyčkou. Po týdnu jsem kruh vytáhl jedním prstem ruky.
Ani správné mísení ještě neznamená, že lepidlo je v cajku a čas nemá na tvrdnutí špatné várky žádný vliv! Proto raději VŽDY kontrolovat!!!
Něco podobného se mi taky stalo s maltou od D.B. slavná Vlaštovka. Neztuhlo to ani po 24 hodinách, šroubovice šly ven z díry :-(( a spousta práce navíc. Naštěstí nešlo o život. Myslím, že tahle firma dostala před časem pokutu od ČOI, za nedodržování množství v kartuších, takže od teď bez důvěry, nepoužívám a beru raději jinou značku.