Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
HS zachraňovala českou horolezkyni ve Vysokých Tatrách
Slovenská horská služba zachraňovala českou horolezkyni ve Vysokých Tatrách, když si v úterý poranila koleno při sestupu z Gerlachovského štítu. Dvěma 200metrovými spusty z výšky asi 2400 m.n.m. v Batizovské próbě ji za tmy dopravili k transportu na nosítkách a pak vozem k ošetření.
Horská služba o tom informovala včera na svých stránkách:
"Dňa 6.7.2021 tesne pred zotmením boli horskí záchranári požiadaní o pomoc českou horolezkyňou, ktorá si pri zostupe z Gerlachovského štítu poranila koleno. O súčinnosť bola požiadaná aj posádka leteckých záchranárov, ktorá pre zotmenie nemohla zasiahnuť. Desať profesionálnych záchranárov HZS preto išlo na pomoc po zemi. Okolo polnoci sa im podarilo dostať sa k zranenej, ktorú ošetrili a pripravili na transport. Nachádzala sa v Batizovskej próbe vo výške približne 2400 m n.m. Pomocou lanovej techniky spravili dva 200 m dlhé spusty a následne ju na nosidlách KONG transportovali k Sliezskemu domu. Ďalej služobným terénnym vozidlom do Starého Smokovca, kde ju odovzdali privolanej posádke RZP. Záchranná akcia bola ukončená o 6:00 hod ráno."
Ty lanka používají z tradice nebo vysoké ceny vrtulníku? Když se to srovná s Alpama, kde jsou schopní nabrat nešťastníka skoro odkudkoliv a za ne ideálního počasí a nadmořské výšky, tak nevím. Pravda, tam ti piloti mají lítaní asi jako tady řidič ppl.
Je velmi mnoho situací, kdy vrtulník nejde použít: tma (tato situace na Gerlachu,) mlha, vítr... Platí to o Tatrách i o Alpách. Je realitou, že v Alpách toho mají piloti nalétáno mnoho více, ale i oni mají své limity. Byl jsem dvakrát při zásahu vrtulníku. Jednou přistával na vrcholu kopce. Zdálo se nám, že fouká jen trošičku, ale když jsme se potom bavili s pilotem u nemocnice, říkal, že to bylo s větrem hraniční.
Létání v noci je pak úplně jiná kapitola. V horách se v noci nelétá.
Tatry mají výhodu, že jsou malé. Během "pár" hodin se záchranáři dostanou ke zraněnému po svých a mohou s ním něco dělat i v blbých podmínkách. Proto se to takto dělá. V Alpách to kvůli velikosti prostě ve většině případů nejde. Když se zraníš ve stěně velkého kopce a např. kvůli mlhy nejde lítat, tak se k tobě nikdo nedostane. O zásazích které provádějí chlapi v Tatrách se v mnoha případech může alpským záchranářům jen zdát. Samozřejmě, že pokud to situace vyžaduje a podmínky dovolují, tak dělají podobná věci (vícesetmetrové spusty apod.)
používajú dyneema laná, tuším 100 m, možno aj tých 200 m. Ale stáva sa, že použijú aj dynamické lano od zachraňovaných.
Ak si prezriete foto, mali so sebou aj aku vŕtačku na štandy.