Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Koho zají má víc, dočte se o tom zde http://hscr.cz/index.php?option=com_content&task=view&id=564&Itemid=4 na webu HS ve článku "Tragický pád horolezce v Labské údolí"
snad už jen tolik, že se tato událost týká špatného postupového jištění!
"Horolezec vypadl ze spáry a pádem si vytrhal veškeré postupové jištění (smyčky). Přesto, že měl cvaklý první kruh, byl ve chvíli pádu již tak vysoko nad ním, že dopadl až na zem a utrpěl tím velmi vážné poranění hlavy a mnohačetná poranění, po té se ještě kutálel několik metrů dolů prudkým srázem do lesa. Bohužel takto nešťastným průběhem nehody se dostal mezi vysoký lesní porost, kde nebylo možné využít podvěsového vaku pod vrtulník a bylo tedy nutné kooperovat záchranu za pomoci tří složek IZS Horské služby RZS a LZS a Hasičů. Celý transport byl tak komlipovaný, že celá akce a převoz zraněného trval několik hodin!
Je důležité nepodceňovat postupové jištění, ale ještě důležitější je, se ho naučit zakládat tak, aby bylo funkční!!! "
Davam to sem explicitne , protoze je dobry vedet co se muze stat, kdyz moc verime sobe ci jisteni smyckama ( "tutove" ci "funkcne" zalozena smycka je v nekterych cestach ciste iluzorni zalezitost).
Toz at vas nic takoveho nepotka...
Tak to je noční můra pískaře. Jak je na tom? Držím palce aby se vykřesal. Pochopitelně by asi každého zajímalo jak se to stalo. Vytrhly se mizerné uzly, selhala skála (lokr, slabé hodiny ?) nebo praskla smyce? Taky jsem už opral do podivných smyc. Pocit při takovém letu je hrozný. Celou dobu přemýšlíte jestli ta smyčka vydrží.. a času přemýšlet máte dost.
musim to napísať neslušne lebo inak to ani nejde kurva vám to jebe osádzať tak kruhy aby bola od druhého zemovica. Veď to neni normálne za tú nehodu je zodpovedný viac ten kto tú cesut robil ako dotičný lezec. Veď mal dať teda ten prví vyššie a bol by pokoj. síce by padol, možno by si aj niečo zlomil ale isto by to nebolo také vážne lebo by ostal vyseť v lane.
Pokud nevis, co to bylo za cestu, tak tady takhle neprovokuj a nezakladej tady dalsi flamewar o hustote jisteni. Treba tam tutova smyce zalozit sla, ale nebyla tam... Treba to bylo misto vyrazne lehci nez zbytek cesty... Treba...
Preji letci, at se uzdravi a at ho lezeni bavi dal.
To jsou dve dost rozdilne veci. Jestli tam sla dat tutova smyce tak je to chyba lezce, ale jestli to bylo misto "vyrazne lehci nez zbytek cesty" tak z toho se da vyletet velice snadno, kdyz ti treba neco zustane v ruce. To si pak lezec jenom muze vybrat jestli tady bude solovat vysoko nad zemi nebo ne, jisteni je mimo hru. Myslim ze by stalo za to takove cesty treba oznacovat v pruvodci, aby se odlisily cesty moralove od cest nebezpecnych.
Souhlas se slovenskym kolegou. Nevime proc spadnul ale holt s padem se u lezeni musi pocitat a na to musi byt dimenzovano i jisteni. Je uplne jedno ze ta cast je lehci nebo tezsi - vzdycky se ti muze neco vysolit pod nohou, ulomit lajsna, stat se muze cokoliv a to jisteni ma byt dano tak aby se clovek nezabil.
Clovek do cesty naleze a vidi streku mezi jistenim, tak si logicky rekne "tam neco zalozim" a pocita s tim ze tam neco rozumnyho pujde. Kolikrat se mi stalo ze tam pak nic co by nebylo jen pro pocit neslo.
Doufam ze se autor cesty dozvi ze se v jeho ceste prizabil clovek :( Pak by me zajimalo jestli se porad bude citit jako takovej hrdina.
Vy jste ale troubelíni.A co cesty v Anglii na gritu? Nebo Wales? Nebo Austrálie a spousty cest v U.S.? Některé jsou mnohem nebezpečnější , než naše písky. A taky zakážeme highball bouldry? Proberte se, takhle to vypadá, že vůbec nelezete, nebo lézt neumíte nebo jste jen na překližce či Frankenjuře / nic proti /. Trošku rozhledu, pánové. Vaši prostou neznalost nedávejte na naše pískařské ostny. Každý by měl mít dobře srovnáno v hlavě a vědět, o co jde a počítat i s rizikem, to se prostě eliminovat nedá.
Ty vole tohle je argumen jak vod tech nasich politiku. to ze to je jinde znamena ze je to spravne a musi to byt vsude tak stejny? Di se vycpat s touhle argumentaci. Kdyz kradou voni budu taky.
Ahoj troubelíne. No asi tak , že highball bouldering je taky riskantní, tak ty bouldry oborhákujem, až si tam někdo zláme nohy?
ad Grit- Jen Trien spadl z Gaii a polamal si nohy- taky ji voborhakujem? To neni pravda, že všechno lezou na rybu. Argument výše o politicích je vyloženě stupidní. Běžte se radši vzdělávat a trénovat.
Vacsinou sa nezapajam do tychto debat, ale pisek a grit zrovnavat celkom nemozes, tam si mozes zalozit do spary trebars aj nejake to zelezo a mas istotu ze vydrzi aj riadnu drzku. U piesku to musia byt naozaj tutove hodiny aby vydrzali to co friend. to len na okraj...
Proc nazyvas autora teto cesty hrdinou - treba to take nejak "vytras", ale jak se zda, proste umel o neco vice nez tento jeho nasledovnik. S prvolezcem tato diskuze nema nic spolecneho.
Zdravi Michal
moc pisete a malo lezete. Je to kazdeho vec, zda do takove cesty naleze. Je to kazdeho vec zda na takovouto cestu ma. A navic resite picoviny, kdyz nevite jak k tomu doslo.
A dale. Za mych mladych let se nestavely cesty pro ostatni. Za mych mladych let se cesty lezly, protoze se chtelo jimi dostat clovek nahoru. Proc bych mel resit bezpecnost lidi co to chteji lezt po me? To neni probuh obchod. Tady se neprodava zbozi. Tady nejsou reklamace. Pokud nejste ochotni prijmout veskera rizika s lezenim spojena, tak jdete na umelku nebo do adrenalinovych center. Tam to je obchod. Tam muzete reklamovat, zalovat...
vazne nechapu o co vam porad s dojistovanim jde. Vzdyt je tolik krasnych az prejistenych cest, lehcich i tezsich. Tak proc se chteji vsichni cpat do moralovych prasku? Proc je potreba vse dojistovat?
Ale to uz je diskuze mimo ramec dany timto clankem, notickou.
Kazdopadne spadnuvsimu lezcikovi preji hodne stesti a aby vse dobre dopadlo.
no, problém je ten, že nemůžeš dojišťovat cestu pokud to nepovolí autor, ... představ si situaci, kdy by nějakej člověk byl tak dobrej, že by všechny písky v česku freesóloval, taky bys byl pro to, aby se nemohly dojistit? autoři některých cest jsou totální magoři a cesty kolikrát dělali tak, aby měly co nejméně přelezů, protože si pak zřejmě připadali jako nejhustší borci... neříkám, že je to případ této cesty
hore zdar
Je to casto o tom ze lezec dava jisteni "pro pocit" To je ta nejhorsi vec co muze udelat. Mozek si rekne to me snad chyti a je vymalovano. Je pryc ten kousek toho strachu ktery by nedovolil lezt dal. Pak se zuchne a vetsinou smice "pro pocit" vyleti a naslekdy jsou fatalni. Lidi davejte bacha. Neni ostutda mit pytel trebas na petce ctyrce.
pak je to na uvaze jeslti dojistit. nejsem proti moralovym cestam ale odcamcat pocamcat. Treba to slo odjistit ale lezec spatne zajistil.Neni to debata sem. Preju lezci uzdraveni bez nasledku
O tom, co by se mělo a co nemělo dělat je možné popsat hromadu papíru. Jedinou určující věcí je však to, za jakých podmínek a jak ten prvovýstup byl kdysi udělán. Někdy se prostě stane, že si prvovýstupce myslí, že tam smyčku založí – pak se ukáže, že nezaloží a prostě pokračuje výše se stejným cílem. Tam se mu to třeba také nepovede a tak se může stát, že celou spáru vyleze nejištěnou – vzpomínám si na jeden takový případ v Adršpachu – na druhé přelezení ta spára nějakou dobu musela počkat - v průvodci stálo - nejištěné.
Je ovšem jistě korektní, když nebudu kritizovat, jak to ten prvni vylezl a že tam ...“proboha nedal aspoň 2 – 3 kruhy“... prostě nedal – takže to musím zkusit za stejných podmínek jako on – když na to ovšem mám. Že to může také někdy nevyjít, je jasné, lezení není žádná bezproblematická procházka po květnaté louce.
Zraněnému přeji brzké uzdravení.
Jenom mi vrtá hlavou, že HS není schopna ve své zprávě udat konkrétně, proč se to všechno stalo – nekvalitní smyčky, lámava skála, smyčky špatně založeny a podobně – tím by se možná mohlo poučit dost následovníků, ne?
S přátelskými pozdravy
Michael Beranek
To je prave ten rozdil. Kdyz bude v pruvodci napsano "nejisteno" nebo "mezi prvnim a druhym kruhem spatne jistitelne" tak kazdi vi do ceho jde a muze si zvazit, jestli na to ma nebo ne. A pujdou do toho jen lidi ktere to bavi a veri si na to. Takhle si reknes "kdyz je tam takovy odlez tak to tam asi pujde neco dat" a ono nejde. Tohle z toho dela nebezpecnou cestu.
Kubo, tvuj komentar je vzdycky perla. Jak tak sleduju jejich vyvoj a vidim ze se snazis psat cim dal obecnejsi a filozofictejsi moudra tak myslim ze se zanadlouho dockame objevu jako "jedna a jedna jsou dve a to plati i v lezeni".
Kamarade
nezapomen, ze nekdy se stane, ze se nekam clovek napraskne a pak uz se neda vratit/slezt - pouze odskocit. To je proste to krajni riziko a takoveto lechtani na nervovych uzlech je jeho pruvodnim faktem. Nekteri lezci tento "pick" potrebuji, nekteri se proste uz pred tim otoci a jedou dolu. To je subjektivni.
Ale je faktem, ze nektere veci, kdyz do nich nalezes a najednou nemuzes dal, jsou vetsinou dost obtizne nejak bez velkeho nebezpeci zase slezt.
Nic ve zlem, nevim jak Tobe, ale ja jsem za sve horolezecke anabaze byl v takovychto situacich nekolikrat - a pak se clovek pta, co dal - vysponovat se. zatnout zuby a pripadne sahnout do toho zlabku, kde si myslim, ze uz je zase dobry chyt - a dal uz to nejak pujde - anebo....
Zdravi Michal
Páni, jak můžeš jít do cesty s tím, že tam třeba něco dáš?? Když nemáš reference od někoho kdo to lezl nebo nevidíš tutový místo ze země (třeba dalekohledem), tak musíš lízt s tím, že tam spíš nic nejde a mít převahu nad cestou a hlavou nebo se včas vrátit. A dávat smyce na morál je blbost. Buď dám jednu tuty nebo první brzdí, druhá chytá nebo nic, protože vytržená smyce tě otočí na hlavu .... Je pravda, že občas musíš jít do rizika, že spadneš, ale je potřeba ho předem zvážit (svoje schopnosti, aktuální stav, možnost vylomení skály, následky případného pádu, možnost návratu...). Každopádně je to nebezpečný sport a je potřeba s tím počítat. Zajímalo by mě co to bylo za cestu.
Jinak chlapíkovi přeji brzké uzdravení bez následků a krásný návrat do skal.
K té HS. Nevím jestli borec, který je poctivě rozbitej, vypráví záchranářům své dojmy. Od záchranářů jsem se tedy dočetl, že má těžká zranění hlavy. Vem kompa, jebni s ním na zem a věř mi, že bude chvilku trvat, než z něj vysaješ poslední zobrazenou stránku.
Pratele
jsem presvedcen, ze profesionalove,za ktere cleny HS pokladam, z kazde akce pisi nejakou zpravu, takze se jiste pritomnych vyptaji, jak to asi bylo. Nepredpokladam, ze lezec to lezl solo, kdyz ano, tak se mozna dozvime az s velkym casovym skluzem, co se skutecne stalo. Jestli tam byl ale nekdo, kdo toho lezce jistil, pripadne dalsi kamaradi, kteri koukali jak mu to leze, tak se HS jiste vyptala co se prihodilo. A to je to, co rikam - bylo by fajn, kdyby nasledovnici vedeli, ze se tam treba odlomil chyt, stup anebo praskly hodiny, aby vedeli sa cim tam maji pocitat.
Zdar Michal
Citam si to odhora a konecne niekto, s kym mozem 100 % suhlasit..Michal, je to proste tak napisal si to presne ako to je..u nas v oblasti, liezol pred 25 rokmi jeden borec, ktory liezol na dnesnu dobu deviny no vtedy len sestku lebo to bolo to najtazsie co bolo.no a on si tuto svoju cestu liezol solo mala cca 22 metrov.bola to jeho cesta, ale ludia, ktori tam chodili ju neliezli, lebo ani netusili ze to cesta je, taka hola platna.no a chlapik si povedal ze chce aby ludia vedeli ze je to jeho cesta a ze je prvoprelezca tak tam dal jeden kruh v 15 metroch len ako znamenie..no a dnes ludia pod nou nechapu aky blazon dal do takej brutalitky len jedno istenie aj to v 15 metroch..ja leziem deviny ale tuto cestu si proste nedam a len kvoli tomu tam nenavrtam kazdy meter istenie aby som to dal.to by ma netesilo..na Tatry tiez nikto nenadava a leziete tam..asi tak
Jen malá poznámka k tomu co by měla a neměla zajistit Horská služba. Naším úkolem je zraněného primárně ošetřit, transportovat a předat lékařům. Nezjišťujeme detailně příčiny nehody, nejsme vyšetřovatelé ale záchranáři. A v drtivé většině případů jde hlavně o čas. Takže zde mohu popsat pouze to, co bylo zjevné po našem příchodu na místo neštěstí (mimo to by lezec v bezvědomí). Není v naší pravomoci zjišťovat, zdali má nyní nějaké trvalé následky nebo jestli se nestalo cokoliv horšího, či jak k nehodě došlo.
Prosím kamarády, jističe, kteří jsou s nehodou obeznámeni, aby nejlépe na internetu vyplnili hlášení o úraze na stránkách Českého horolezeckého svazu, adresa
http://www.horosvaz.c z/index.php?cmd=page&id=210 (odstraň mezery)
Hlášení slouží jen k interním účelům. Jde o to získat aspoň nějaké relevantní informace (cesta, mechnismus vytržení smyček, příčina, apod.), které pak v obecné rovině mohou ostatním pomoci v prevenci úrazů.
Hlášení mohou vyplnit i nečlenové ČHS.
Předem děkuji,
Tomáš Kublák, BK ČHS
Spousta reakcí a jen málokterá odpovídající.Určitě by neměli odpovídat a reagovat ti,kteří na písku vůbec nelezou a nechápou o co při lezení na písku vůbec jde.Jinak pro kamarády ze Slovenska- zrovna Igor Koller vyráběl cesty,které patřily k těm riskantně zajištěným. A zraněnému lezci - ať jsi co nejdříve mezi námi na skalách!!!
na pisku mam nalezeno opravdu hodne ale rozhodne tam nejde o to se zabit :) Takze asi tak ty chytrej. Taky vim ze jsou skaly plny mrtvejch pomniku lezecke jesitnosti ktery nikdo neleze.
Přátelé
tahle diskuze sklouzla do sféry, kdy jeden diskutér druhému nějak nepřímo nasazuje jakousi psí hlavu. Vždyť vůbec nejde o nějaké osobní zviditelnění, či sebestředné prokázaní toho, že JÁ mám pravdu a ne ten druhý – ten nešťasník spadnul a zranil se a doufejme, že se zase z toho nějak vylíže. Ani nejde o to zhodnotit jestli prvolezec cestu udělal správně nebo ne – prostě ji kdysi nějak udělal a hotovo. Nebudeme hodnotit prvolezce, ať už je to Riccardo Cassin, Gaston Rébuffat, Arno Puškáš, Franta Kutta, Valerián Karoušek, Joska Smítko a já nevím kdo ještě. Ti jednou něco udělali a buď se do toho dám a nebo se obrátím a polezu něco jiného.
A že by měli do této diskuze zasahovat jenom lidi, kteří lezou na písku – to je směšný požadavek – máme, doufejme demokracii a k tomu svobodu vyjadřování – tak ať si svůj názor, třeba napíše kdokoliv – třeba hokejista. I když nejsem žádný basketbalista přece si dovolím napsat subjektivní názor k atmosféře nějakého zápasu mezi dvěma mně neznámými manšafty. A když mám dojem, že oblek krasobruslařky není vhodný k té muzice, na kterou tancuje, tak snad mám právo to někde slušně ventilovat.
Počkejme na to, co nám snad z HS napíšou, abychom se případně v budoucnosti vyvarovali podobných chyb. A mějme před očíma, že cílem nás všech je se nějak pohybovat po horách, skalách a přírodě.
S přátelskými pozdravy
Michael Beranek
Ty jsi taky dobry tlachal, snad jsi se mohl docist vyse, ze HS nam nic nenapise , protoze to neni KP/krim.polic./ a jediny, kdo k tomu muze neco rict je ten padajici a snad i jistic.Stejne ovsem vubec zadny navod nepomuze a KT ma pravdu, kazdy za sebe. Mne je dokonce ukradeny , ze se nekdo pri lezeni prizabije ci zabije, protoze nebudu prece plačkou na cizich pohrbech, stejne jako pri autonehode se jako ridic nebudu vyplakavat nad cizimi masakry. Sam kdyz se zabiju, bude mne to mrzet uz dopredu a tak budu se snazit delat neco pro to, abych se nezabil, treba polezu nekdy i s rozumem. Ono totiz lezt s rozumem se neda, jelikoz to neni smysl lidskeho zivota, ale mozna treba meho ano, ale jen do zmrzaceni zpravidla. ak tedy jdi do prdele, Michale.
Kamaráde, nevím proč jseš tak vulgární, ale o tom tady nedebatujeme. Také já jsem přesvědčen, že si každý má lézt podle svého, svým stylem, ať už je to na umělě stěně, ve Skaláku nebo v horách. Ty máš svůj styl se postavit k nehodě někoho cizího, já mám svůj. Kvůli tomu si snad nemusíme nadávat, ne?
Já jsem nadále přesvědčen, že HS jistě ví, kde se to stalo, na jaké cestě (protože členové HS, kteří jsou aktivní ve skalách jistě po skalách popolejzají,ne)? A tak asi záleží jenom na stupni kooperace HS s horolezeckou veřejností a uvědomit si, že bližšími informacemi se podobná záchranná akce v budoucnosti dá vyeliminovat. S tím snad budeš souhlasit, ne.
Měj se dobře Martíku.
Zdraví Michal Beranek
Ale to byla jen taková menší obhroublost, omlouvám se. Nemyslím si rozhodně, že se dá něco vyeliminovat, lezců je moc, většina snad ani lezce nečte a prevence pádu je spíše o zkušenosti a štěstí, než o sečtělosti. Navíc znám smyčkaře, kteří mohou padat do všech svých smyček/ale nepadají/ a dávají jich 2x více než já, a já mohu padat tak do každé třetí a tedy mám 6x větší šanci na blbé zajištění, tak se tom musím přizpůsobit/lézt rychle a na jistotu, nelézt kde nevím jak to bude dál, lézt za nimi, přijmout větší mítru rizika.../. Většina mých pádů na písku se zraněním byla chycena právě do smyčky, ale mohla být chycena lépe a bez zranění, kdybych jich dal více.Rád riskuji...
Ja len nechapem, naco je kruh v cesze, ktora sa potom musi istit vlastnym. Nie je to trochu mylne? Tak treba odstranit tie kruhy a liezt tu cetu len po vlastnom. Ja nechcem do nikoho rypat, ja len ze ak idem liezt odistenu cestu, tak nie som pravdepodobne pripraveny na to, ze od nejakeho druheho kruhu si ju budem musiet istit vlastnym istenim. Pokial to nie je uvedene v sprievodcovi.
Obecně by mělo platit, že se kruh dává tam kde to nejde zajistit smycema. Nač tlouct do skály kruh když tam jde dát dobrá smyce? O tom jsou písky. Tento komentář je rekací na předchozí komentář, ne na článek. Jinak samozřejmě přeji brzké uzdravení a nějaké bližší info pro ponaučení.
Přátelé
kondicional (by) je a byla vždycky nebezpečná věc. (By, by, by.) Myslím si osobně, že prvolezec si v určitém rámci může dělat co chce, když se drží jakýchsi starých nepsaných i dnes nových psaných regulí a zákonů. Jestli do cesty dá kruh (jeden, dva nebo tři) a na které místo, tedy kam, anebo ne, to je jenom a jenom na něm. A jeho následovníci by měli jaksi korektně sledovat jeho kroky, anebo také ne a jít lézt třeba něco jiného. Borec nemusí třeba žádný kruh zapínat a dávat tam uzle, smyčky nebo hodiny, také může, jako důkaz svého přelézt cestu třeba sólo a bez jištění.
Zdar Michael Beranek
Ahoj,to si samozřejmě myslíš v určitém rámci zcela správně. Nicméně takzvané nepsané nebo psané regule nejsou až tak nesvazující. Což je dobře. Borec nemůže prostě přijít pod stěnu a narvat kruhy až na vrchol po třech metrech. Ty jsi měl ale na mysli opačný extrém. Naštěstí většina prvovýstupců bylo a je poměrně rozumných a jejich cesty se dají zajistit. Ti borci kteří mají předloktí jak stehno, morálu tři ****** a chtějí to ukázat světu, mají holt u svých cest v průvodci vykřičníky. Ale naštěstí jsou ve výrazné menšině ;-) Osobně jak vidím v průvodci vykřičník už mi běhá mráz po zádech. Což se o kondicionálu by říct nedá :-)
Petře,
pochopitelně nemám ani páru za jakých podminek se nové cesty dělají dnes – své prvovýstupy jsem dělal někdy před 45 – 50 lety a to vládla jiná situace. Tenkrát nebyla dnešní vrcholová komise, hlavní krédo bylo: „Kdo dřív mele, ten dřív leze“ ale hlavně - kdo prostě něco vymyslel a byl to volný kousek skály (ne okrajovka), tak to podle svého udělal. Když měl potřebu tak tam dal kruhy dva, a když se mu to nezdálo tak tam dal třeba 4. A nikoho nenapadlo to nějak hlubokomyslně komentovat jestli je to správné nebo ne. Zdatnější jedinci třeba později nějaké kruhy vynechávali, ale nikoho nenapadlo nějaký kruh odstranít, „protože to bylo přejištěno“. Bohužel nevím, co vykřičník dnes v průvodci znamená – ale jestli je někdo schopný, proč by si ho „nezasloužil“, ne? Nikdo nikoho nenutí aby se právě do takovéto cesty nahulákal. Naštěstí je v průvodcích cest dost a tak si každý, podle svých představ, schopností, zkušeností a hlavně odvahy může najít tu jemu odpovídající cestu.
S pozdravem Michal Beránek
Milý příteli
vždycky existují cesty, které jsou v jistých časových periódách frekventovanější, protože známější – po horolezeckých hospodách se o nich najednou často hovoří (nebo dnes se o nich píše na různých internetových stránkách) a spousta borců se jenom na ně soustřeďuje – aby mohli třeba také jednou mezi kamarády v hospodě jakoby mimochodem poznamenat „já to lezl také“. To existuje jistě dnes – a to bylo před i padesáti lety – tenkrát to byla Kouřovka, Údolní Kapelník, Bič, Smítkova spára na Rakev a desítky dalších cest.
A tak záleželo jenom na jedinci, jak se k tomu postavil. Třeba se i cítil jako exot, když na závěr debaty v putyce poznamenal, že nebyl ve Skaláku ale na Bořeni, ve Mšeně nebo na Oberwegrech. A že ten nadšenec Franta Kutta táhnul třeba celou partu na Mařenku – o které slyšel možná zlomek lidí, kteří se tenkrát motali kolem lan a karabin..
Tenhle pohled „na věc“ ale jistě existoval i o dalších padesát let dříve – a nejenom v pískovcových skalách. Už i tenkrát bylo v Alpách pár dnes klasických výstupů, které tehdejší lezecká „smetánka“ počítala k lezecké „maturitě“ ti ctižádostivější si to prostě chtěli vyzkoušet a poměřit se svými kamarády, ti ostatní lezli bez ohledu na to jestli je ta cesta „moderní“ nebo ne.
Jsem nadále přesvědčen, že každý kdo má ke skálám, horám blízko by měl mít dál tu možnost se podle svých představ v tomto prostředí pohybovat, ať už moderně či klasicky, těžce nebo lehce – pochopitelně za dodržování jistých regulí, tedy „hrát“ mezi určitými mantinely, podle pravidel ať už někde napsanými nebo nepsanými.
S přátelským pozdravem
Michael Beránek
Michale, určitě máš pravdu v tom, že oblíbenost cest hodně záleží na doporučení, období, atd. Existuje ovšem hodně cest, které jsou vyloženě životu/zdraví nebezpečné. A často ti to potvrdí i prvovýstupci. Když se v Ádru chystáš na cestu, bavíš se o ní s nejmenovaným prvovýstupcem a on ti na to řekne: "Hele, to radši nelez, tu linku jsem zprznil, na tý hraně se to láme, tam jsem měl dát kruh." Chápu, že byla taková doba a kluci "zavírali" linie, jen aby se to nelezlo. Ovšem když sám prvovýstupce přizná, že tu linku zmrvil, je to možná správná chvíle začít na něj tlačit, aby tam kroužek přidal. Nejsem zastáncem plošného přejišťování cest, ale pokud ti na vyloženě nebezpečné nezajistitelné 40ti metrové cestě přidá prvovýstupce třetí kruh, který tě případně chytí pár metrů nad zemí a zachrání ti zdraví nemám nic proti. Sportovní cesta z toho nebude a bude míň smutných rodičů a uplakaných přítelkyň.
Kamaráde s tou Tvou poslední větou se plně ztotožňuji – hlavně aby bylo méně těch plakajících – ovšem šahnout na to může po dohodě jenom prvolezec anebo někdo jím k tomuto úkonu delegovaný – když si na to znova troufne (ten nebo ten) . Ovšem jestli ta cesta je jenom křeč tak bych se s případným řešením moc nezabýval. At´ta cesta zaroste mechem a břízkami, bude to lepší pro všechny.
Zdar Michal Beranek
Pres to vsechno, co pro jednoho je vrazda, pro druheho byt nemusi. Kdyz prijdu pod vez, kouknu nahoru a reknu si - na to mam (nebo ne). Bohuzel dnesni lezci odchovani Francii lezou jinak. Ve Francii lezou OS 6c a tak jim s rychlym prepoctem vyjde, ze na pisku dneska polezou VIIIc. Kouknou do pruvodce, najdou patricne cislo, oblecou sedak a ... A zustanou cumet, jak se jim po dvou metrech rozklepala kolena, protoze nemaji co cvaknout. A ve spare treba i po 30. A misto aby se to naucili na bezpecnych (lehcich) cestach rvou, ze je potreba dojistit. Z fleku bych mohl vyjmenovat hromadu lezcu, co na Rovisti lezou osmy, ale v jednoduche spare nebo rajbasu za VII se nehnou ani na druhem. Proste proto, ze to nikdy nezkusili. A zapomneli, ze i ty stenovky zacinali od lehkych cest, nez se na ty osmy dostali.
... naprosto s tebou souhlasím, ale jsou cesty, kde ať máš nalezeno jak chceš, tak děláš nebezpečnej a těžkej krok, kterej je buď a nebo v místě, který je nejištěný. A jak jsi řekl, není to vápno, nezarveš, nepodržíš. Jedno špatný navážení, vlhčí mech, nasolená lezečka, cokoli může mít fatální následky. Kdyby to bylo přesně tak jak píšeš, tak by ti co na to mají takovéto cesty přelézali. Ale není to tak. Radši si najdou vlastní směry, kde natlučou morálové, ale ne nebezpečné cesty a to často o několik stupňů těžší...
Kamaráde, nevím jak jsi přišel na to, že někteří (!) dnešní lezci jsou odchovaní Francií. Proč pouze Francií? Od té doby, kdy někdo doma prostě a jednoduše zbalil kletrák, dal do kapsy občanku nebo pas a někam odfrčel, je tady v Evropě několik destinací, kam člověk může zajet na popolejzání. V Německu je spousta skalních oblastí o kterých si člověk z ČR kdysi mohl pouze přečíst v nějakém propašovaném německém horolezeckém časopise – ať už je to třeba Battert u Baden-Badenu, vápenec v oblasti Frankenjura, pískovec v oblasti Pfalz, rula nedaleko Freiburgu nebo desítky dalších oblastí; nezapomeňme dále na skaláky Italie, Rakouska a Španělska, o kterých se většina přátel skalního lezení dozvědela tak nejdříve před 15 lety – připomeňme si třeba Švýcarsko, kde člověku zbývá jenom určit, jestli chce lézt po vápenci, žule, rule nebo různých slepencích.
Myslím si, že všechno to záleží na jedinci, na co je zvyklejší, co umí lépe – vzpomínám si na dobu před 40 lety kdy silní lezci z Prachova nebo Skaláku přijeli do Ádru a tamní spárové lezení a různé rajbasy pro ně nebyly příliš jednoduché – a yase naopak. Prostě je to individuální, jeden se cítí dobře na vápně, druhý na žule, další horuje pro písek. A dále – ten jeden je trochu mladší, silnější, vytrénovanější a tak si dá třeba nějakou šestku, dalšímu stačí ke spokojenosti dvojka, trojka. A tak to má být.
S přátelskými pozdravy
Michael Beranek
Milý George
vadí mi to, že nevím. Sice se říká, že starého psa novým kouskům nenaučíš, ale já i v celkem pokročilém věku se snažím pochopit svět kolem, myšlení dnešních generací a srovnávám to, aspoň pro sebe, s tím, co mi nějak utkvělo v paměti.
Ale nevysvětlíš – li, tak nevysvětlíš – já z toho špatné spaní mít nebudu.
Měj se dobře Michael
Ahoj všem...
Sice trochu pozdě, ale třeba ten kdo se o tuhle událost déle zajímá uvítá její uvedení na pravou míru..
Můj kamarád spadl na věži Kleopatra, v Labském údolí, pravý břeh...Cesta je dosti stará, vytvořil ji před skoro 50 lety pan Wrbík...
Cesta se zajistit dá, kamarád si své smyčky špatně založil...V cestě není žádný kruh, pročež nechápu ty příspěvky který tvrděj že tam nákej je...A nakonec, cesta je dost lámavá...pád byl zapříčiněn ulomením stupu...
Nerad bych, aby tahle situace někomu sloužila k podkopávání klasického lezení a přístupu ke skále...
Každej je zodpovědnej za svoje rozhodnutí, ať už na skále, nebo v životě...
Na závěr...Kamarád se z toho dostal, za což můžeme všichni děkovat...