Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Abadžikra Boulder Cup 2004 hostil poprvé čtyři země
bouldering
Věra Kotasová v Třinci zvítězila potřetí, Karel Černý poprvé
Podle ohlasu to vypadá, že Třinci se i bez věže podařilo zvednout laťku. Hektický závod se neobešel bez drobných chyb, ale mega kolotoč osmnácti bouldrů se naštěstí nezadrhl. Na pódiu se lezly bouldry na živo, vedle na bílé zdi se promítal přenos z posilovny. O přestávce při přestavování běžela videa a večer nás Pepe přenesl do Afriky, naštěstí jen v obrazech, zatímco teplota zůstávala na příjemných osmnácti stupních. Překvapení bylo mnoho. O závod se zajímali nejen Maďaři, ale i Francouzi. Když jsem jim odepsal, kolik je první cena, tak vážnými zájemci zůstali jen Maďaři..a Poláci. Ti jsou každým rokem v Třinci spokojeni. Stejně jsem nevěřil, dokud se maďarština neozvala ve dveřích. Přijel i sám Csába Komondi a z Polska juniorský mistr světa z roku 2001 Marcin Wszcolek (na podzim se objevil také v Brně). Posledně jmenovaný však v Třinci nezanechal příznivý dojem, ale po pořádku.
Marcin Piesta nastupuje B2, z topu na B1 padá Ondra Švub, finále
Foto: Jarda Ožana, MFDnes
Kvalifikace mužů naštěstí proběhla hladce. Už čtyřicítka mužů je pro pořadatele postrachem. Kdyby klekl počítač s časomírou nebo něco, rozhodí to celý program. Naštěstí se drobné technické incidenty přihodily až v ženách anebo ve finále.
První kolo je tvrdší než obvykle. Topuje šestnáct lidí. Někteří lezci si stěžovali na někdy příliš těžké nástupy. Označit povinné stupy se mi neosvědčilo a budu stát za názorem, aby tato možnost byla ponechána na rozhodnutí stavitele. Stup, stejně vhodný pro Hlaváčka jako Eckerta, prostě neexistuje. Přes strop vedl jediný bouldr a dal ho jen Martin Eckert. Topový chyt se totiž ukázal příliš malý a spadli z něho jak Karel Černý, tak Kuba Hlaváček i indisponovaný Radovan Souček. Radek startoval se zraněným prstem a bez tréninku, ale i tak potěšil několika pěknými výkony. Určitě překvapil pražský pavouk Hlaváček, když se čtyřmi topy kvalifikaci vyhrál před Marcinem Wszcolkem a malým Bucherem Eckertem. Ukázal, že má také sílu, nejen výšku a silné prsty. Na čtvrtém místě překvapil další Slovák Vlado Striežinec z Beckova, který nádherně topl oblou „pětku“. Tam byl slušný skok z Pilkovy „mlhy“ do oblého otevřeného stisku, pak rozhoupat nohy a nakopnout do protější stěny a na rozpor dát top držením stropu bez chytu. Dali jej čtyři borci a Vlado dokonce na pátý pokus. Blek (Karel Černý) „pětku“ nedal a se třemi topy postupoval z pátého místa. Csaba Komondi bouldry v posilovně onsajtoval jen do „trojky“, čtverka na pódiu ho také dostala moc oblým topem, zato „pětku na čtvrtý pokus doslova „urval“ a postupoval šestý. Neuvěřitelné bylo, když Maďar skákal z jedné obliny na druhou obouruč – a udržel se. Top dal na čtvrtý pokus, taky výkon! David Mazák měl znovu pech a na třináctém místě první nepostoupil do finále. Čtrnáctý skončil domácí silný závodník Lech Nieslanik s jedním topem a patnáctý Honza Zbranek. Šest lidí nedalo ani zónu. Aspoň jeden bouldr musím příště vymyslet lehčí.
Ivo Kašpárek neudržel oblý stisk jako top na B2, finále
Foto: Jarda Ožana, MFDnes
Ženy jako obvykle měly cesty akorát. Přece jenom se u nich nebojím, že by mi svoji výškou něco ošidily a lépe se mi odhaduje obtížnost. Věrka Kotasová, ostravským centrem Le Blok obrozená Saša Holková a Sylva Nagyová z Brna daly všechny čtyři bouldry (dále jen B). Na pokusy se rozřadily tak, jak jsem je uvedl výše. Se třemi T a stejným výsledkem postupovaly Míša Drlíková a Silvie Rajfová. Dále tři silné Polky vytlačily z finále dvě domácí závodnice. Lenka Momotová nastoupila v Třinci po čtyřech letech, a kdyby nepochopitelně nepřehlédla chyt (sic!!!) na nejlehčí B3, tak má dva topy anebo aspoň třetí zónu a postupuje místo Oliwie Bechyne z Krakowa. Polky daly taky jen 1T1 v kvalifikaci, tedy jako Lenka onsajtly B1, ale ve finále pak lezly tak, že na ně stačila už jen Saša s Věrou. Asi se teprve po dlouhé cestě z domova rozlézaly. Desátá skončila už bez topu, zato po pěkném a bojovném výkonu Kačenka Šindelová, rozená Gojová (to pro mě a další permanentně zapomětlivé…). Až jedenácté místo kupodivu obsadila vicemistryně ČR v boulderingu a vítězka Abadžikra Cupu 2002 Lucie Rajfová.
Radek Souček nastupuje do komína B3, vepředu Maďar Csaba Komondi a asistent,
finále rozhodčího
Foto: Jarda Ožana, MFDnes
A konečně finále. Přestavovaly se tratě. Na zdi běželo video – bouldering v přírodě, Chris Sharma realizující Realization atd. Třinečtí kluci mě překvapili, když zajistili techniku za sto tisíc. Neměl jsem na takové shánění už ani čas, ani energii. Největší práci mi totiž nakonec ani tak nedalo získávat od sponzorů ceny či peníze, ale reklamní panely! Ty firmy většinou ani neví, kde jejich reklamy končí, kdo je má. Kdybych se na to vykašlal a řekl si, „jejich problém“, tak příští rok nedostanu nic nebo polovinu a bude to zase můj problém. Tak to byla jen vsuvka, aby nějaký děj zaměstnal vaši pozornost během přestavby těch tratí..
První boulder, ženy. Nastoupat do zóny a „džamp“ na top. Holky většinou jen tečovaly, Saša neudržela a Věra „vyvlála“ do vzduchu, ale udržela. „Dvojka“ byla delší, pěkně zabrat přes hranu na spoďák do kouta, vylézt ven a dynamo na top. Vlastně musím uvést, že dámské bouldry stavěl Lech Nieslanik. Já jsem je pak upravoval tak, aby byl i nějaký druhý top kromě Věry, ale ani to se mi nepodařilo. Nevadilo to. Boje o top byly a bylo se na co koukat. Zvláště pak, když nastoupila Věrka. V sále to vřelo a praskal ve švech (no, ne až tak..), neboť závod žen vrcholil v tu nejlepší hodinu – kolem 18h večer. Dobře lezla i Saša. Ta ještě půjde nahoru. Zatím se u ní projevuje nedostatek vytrvalosti za teprve krátké tréninkové období. S přibývajícími pokusy (a bouldry) ji docházel dech. Nejzajímavější byla „trojka“. Holky se houpaly na pozitivním, ale otevřeném chytu nad hranou stropu a musely nohy vykopnout nad hlavu a přitáhnout se na patě vzhůru – do Pilkovy velryby (či Mobyho Dicka) a z něj ještě krok vzhůru. To byla už smrt pro Sašu i nakonec bronzovou Polku Edytu Ropek, zato Věra se opět ani nezachvěla. Poslední „čtverka“ byla na naklopené stěně na pódiu: Přes „mlhu“ do malé lišty, zdvih ve vzduchu, položení paty na oblinu a přepad do záklonu do protější stěny. Holky měly často problém zachytit vůbec „mlhu“, Saša i dvě nejsilnější Polky „došly“ a udržely trojúhelníček na zóně. Snad Saša nebo někdo druhý dal i patu, ale na top se už nezvedl nikdo. Nebylo to lehké. Finta (Lechova) totiž byla, že se přidala ruka na ruku a zvýšila se síla dynama! Čtvrtá skončila potom Oliwia Bechyně, pátá Silvie Rajfová, to je pěkné, na šesté místo klesla Sylva Nagyová (asi se unavila na dlouhé „dvojce“, kde dala Z až na třetí pokus). Sedmá Anna Jarek z Polska a osmá Míša Drlíková – na silovějších bouldrech se ji nevedlo.
Radovan Souček bojuje s "anakondou" na B4, finále
Foto: Jarda Ožana, MFDnes
A muži? To byl hukot. „Jednička“: Dlouhý tah ze spoďáku do lišty, dynamo do strany na spoďák (Suk vzal bohužel na lištu a nedal Z), tah do obliny na Z, přídrž maličké obliny, překrok nohou do strany a zdvih na T. Maďar Komondi jej dal jako první a suše onsajtl. Štěpán Neustupný nedal a nic nenasvědčovalo tomu, že by měl potvrdit loňskou formu. Později nejen potvrdil, zato výsledek i vylepšil – 3.m. Eckert („Bucher“), i když je maličký, dlouhé tahy onsajtl jako po másle. Hlaváček v pohodě, ale Blek až po opravě. „Dvojka“: Krátké tvrdé kroky po malých chytech a těžký spoďáček a přešah do Z. Výměna na „kolečku“, zdvih nohy a těžký top na stisk. Komondi B nepochopil, unavil se a přestal dávat i zóny. Tom Doubravský na druhý pokus. Suk – suchý on sight. Taktéž Eckert a Štěpán. Blek napotřetí a Kuba Hlaváček ani Z. „Trojka“ (až potud se jednalo o B v posilovně): Blek, Hlavoň a Štěpán - on sight. Bucher ani Z a Tomáš Doubravský a Marcin Wszcolek na třetí pokus. Šlo se na pódium. Blek vedl, ale souboj se zdál stále vyrovnán až po páté místo. B4: Konečně můj oblíbený strop. Nádherná černá anakonda, kterou na svých zádech do Třince dopravil bratru (a sestře) až z Holandska, když zde rok „sedlačil“ na farmě (váží dobrých deset kilo). Z anakondy krok na oblý spoďák stále ve stropu, skok nad jeho hranu do velké obliny typu „moby dick“, rozhoupat a nahodit nohy na „trubku“, za patu do spoďáku a daleko (a široko) oblinka na top. Opravdu lehký, snad nejlehčí finálový boulder – to jistě, ale technická hra s patami a špičkami. Hlavně proto lehký, že jsem stup – trubku - omylem našrouboval o dvě díry níž. Naštěstí. Protože tak vysoko nad hlavu, jak jsem to zamýšlel, by asi nohy nikdo nevyhoupl. Dlouháni by to skočili rukou a bylo by po akrobacii. Bouldry musí být fakt lehké, ale trochu hlavolamy a lezci už se dopletou. To je známé heslo stavitele. Závod je pak zajímavější, protože lidi se na větších chytech déle udrží. Tady byly fakt relativně moc dobré chyty a žáden „brutální“ krok. Překvapivě největší šampión stropových bouldrů Malý Bucher Ekino, to fakt dopletl. Ani Z. Radek Souček našel své řešení až pozdě a pohříchu také nedal. Překvapivě však uspěl Ondra Švub a posunul se na deváté místo. Onsajtl ho jen opravdový přerovský silák (vedle Mázy) Ivo Kašpárek – ale na druhý pokus, ha, ha. Ale vážně. Protože poprvé se mu protočil chyt. (To už jsem kvůli úspoře času při přestavbě po finále žen jen dával chyty do dírek a nechával nováčky šroubovat. – „Uspořil“ jsem tak asi desetiminutové prodloužení…) Dlouhým závodníkům strop překvapivě seděl. Kuba dal na druhý pokus a Blek, jak jinak, na třetí. „Pětka“ moc neměla sedět malým, ač jsem ji ladil po tři dny dokud jsem si v ní nenatáhl prst (zas si ten měsíc dva užiji dovolené…), ale podařila se. Naklopená stěna na řetězu na pódiu (to bych nevěřil, jak pěkné se na tom kusu desky dají udělat bouldry). Tvrdé kroky přes lišty na spoďák a bočák a dlouhý zved nohy na spoďák a průtlak do stropu na bekhend. Pak se muselo vytlačit druhou nohu vysoko a opřít do holé překližky, aby bylo možno přidat druhou ruku. Přesto jej právě Ekino onsajtl. Vedle něj pak i Štěpán Neustupný a Kuba, ale to se při jejich délce a síle v prstech… no… čekalo i nečekalo. Lehké to nebylo ani tak. A Karel Černý topnul sice až na počtvrté, zato vycházkovým krokem! Z televize se mě právě zeptali, kdy to bude končit, že musí jet. Zbývala půlhodina. Podíval jsem se Blekovi na kartičku a sdělil – „vyhrál!“. 5T na neuvěřitelných 13 pokusů! Krásně se to rozřadilo. Kuba 4T, Ekino 3T.
Blek neomylně topuje B4, ač na třetí pokus. Finále
Foto: Jarda Ožana, MFDnes
Ale pozor! Protestuje se. Štěpán chce uznat top na trojce neboť rozhodčí se uřekl slovy „top“ v momentě, kdy se sesul a rozhodčí vzal slova zpět. Chyba lávky, musel být top uznán, ač byl sporný. Ale zádrž tam nějaká byla. Na kameře jsem napočítal „jednadva..“ a to cet už tam nebylo ani „takhle maličké“. Tím nechci říci, že je v pravidlech vteřina, ale je to takový pomocník. Štěpán spor vyhrál i ve své nepřítomnosti a získal odměnu za bronz. Martin Eckert na něj rozhodně naštvaný nebyl, spíš na sebe za B4.
A když jsme u kamery. Natáčení bylo perfektní a zajistil jej majitel Zastavárny Ravi (na digitální kameru Sony, systém 8), který také slíbil, že závod zpracuje na zhruba něco více než hodinový sestřih (v životě by mě nenapadlo hledat sponzory po bazarech, ale šel jsem zrovna kolem…) a kazeta bude k dispozici na dobírku za 300 Kč + poštovné. Kontakt: Zdeněk Rašík, Vnitřní 748, Orlová Lutyně, Mobil: 608 111 471, e-mail:ravi@sendme.cz.
Vlado Strieženec naskakuje na hlavu "anakondy", B4 ve finále
Foto: Jarda Ožana, MFDnes
A jak to vlastně bylo s tím Wszcolkem. Je třeba si na něj dát pozor! Po závodech jsem byl z mnoha stran ubezpečen, že se neustále snažil koukat, jak se lezou bouldry na pódiu. Mě srdceryvně ujišťoval, že to nebyla pravda. Ale také kameraman to druhý den potvrdil. Sám si toho všiml, tak to už muselo být vážné… Síla Osudu způsobila, že právě na pódiu nedal ani zónu.
Polák Marcin Wszcolek ve stropu B4, nedal ani zónu
Foto: Jarda Ožana, MFDnes
Takže jsme předali ceny až do osmého, resp. pátého místa, fakt hodně drahé letos. Vlasta Volák jako nový šéf Českého poháru dokonce diplomy a mohli jsme s Pepem cestovat do Afriky. Mě opět ujel vlak. Vyřizování formalit a poté i perfektní seminář rozhodčích mně i několika dalším nedovolilo naskočit ani za jízdy.
Byl pozdní večer, sedmý únor. Hrstka nejotrlejších pořadatelů (plus skupinka přirozeně otrlých Maďarů) konečně uvolnila řetěz svých povinností a naplno se rozjela – tanečky a zase lezení – závody ve shybech po chytech. Vyhrál Komondi. Nad Ciencialou. Aspoň to někdo hlásil.. A Móris teprve teď konečně mohl „ohulit“ svoji „tisícwattovou“ aparaturu a já jsem jen trnul, kdy se zde zastaví hlídka městské policie a předvolá si mě (jako loni za jeden vylepený plakát na autobusové zastávce) k pohovoru.
Martin Eckert na B4 ve finále, vlevo Black sedí pod B5, kterou asi na třetí pokus vylezl.
Foto: Jarda Ožana, MFDnes
MAJORITNÍ SPONZOR: WALMARK, sro
PRIORITNÍ SPONZOŘI: TRIOP, HO TJ TŽ Třinec
SPONZOŘI: LANEX, SAM HAWKINS, PILKA KAMENY
Za výbornou spolupráci děkuji:… Dlouhý výčet. Tedy všem zúčastněným. Přece jenom bych chtěl vyzdvihnout oddílové nováčky a vlastně všechny rozhodčí i hlavního (Oliváč). Dobře odvedli fakt těžkou a nevděčnou práci. Protože rozhodčí je vždycky akorát bit anebo se v nejlepším případě o něm mlčí. Děkuji i těm, na které jsem snad ve výčtu zapomněl.
K Štěpánovu ("spornému") finálovému B3. Dal top OS, jednou rukou držel druhou přidal na spoďáka-cca vteřinu držel. Rozhodčí nejdříve uznal a po půlminutovém dohadování s dalším rozhodčím vzal TOP zpět. Štěpán to teda dal opět a TOP držel v poho 2 s. Ještě se při držení díval na rozhodčí jestli to teda stačí. Ti opět začali zmatkovat či uznat nebo ne. Takhle jsem to viděl ja. Pokud byl muj pohled špatny tak se omlouvam a koupim si bryle. P.S. Několik jiných TOPů bylo rozhodně spornějších.
Dočetl jsem článek a musím dodat pár postřehů a dojmů ze závodu. Rosťa odvedl, řekl bych maximální možnou práci, aby SÁM zorganizoval Aba závod na úrovni jaký byl. Je obdivuhodná jeho snaha zorganizovat závod ČP na tak hrozné stěně v kombinaci s malou posilovnou kde je problém vtěsnat závodníky, rozhodčí a ještě pár (asi 10) diváků.Ale i díky tomu vlastně ČP2004 běží.
Závod proběhl dobře a s problémy,které víceméně provázejí každý závod.
Toť můj obdiv a kladné hodnocení závodu.
Ale pokládám otázku: „Má takhle vypadat Český Pohár do budoucna?“. Jsem přesvědčený, že ne.
Z reality a z článku jsem nepochopil čím se podařilo zvednout laťku úrovně závodu bez věže? O kolik milimetrů? Kvalitní závod ČP se vším všudy může proběhnout pouze na věžích anebo na velkých (nejen bouldr) stěnách.
Co se bouldrů týče, tak jsem jednoznačně pro přesný definování nástupového chytu a stupu. Dobrý stavitel si s tím vždy poradí a hlavně ví, že nástupový krok nemusí nic řešit a že se vše podstatné může odehrát za ním. Na tohle ovšem byl Rosťa upozorněný pár minut před závodem a nelze mu NIC vyčítat.Co mi však na bouldrech vadilo bylo že většinou následující krok ze zóny byl top.
V článku mě bije do očí věta: „určitě překvapil pražský pavouk Hlaváček…“. A koho to překvapuje???
Vždyť je Český Mistr republiky v boulderingu pro rok 2003 a vicemistr v lezení s lanem…?!
K rádoby spornému B3 bych se znovu rád vyjádřil a osvětlil ho z mého pohledu. Rozhodčí udělal chybu a jelikož to nebyl zkušený rozhodčí, tak jak by to do budoucna na všech ČP závodech mělo být, zareagoval špatně a proto vznikl protest. Po prohlédnutí záznamu se ukázalo, že daný rozhodčí uznal Top Doubravákovi, který Top držel stejně dlouho jako Štěpán s tím ale, že Štěpánův pokus neuznal. Opravný pokus Štěpána, který byl o zlomek setiny lepší než ten první už uznal. Radši už jsem neprohlížel jak to bylo u ostatních. Nemá cenu už to řešit. Rozhodlo se a hotovo.
Jo a ještě k tomu perfektnímu semináři…:) Proběhlo pouze jedno z dalších povídání a nastiňování vizí kudy a jak by se měl ČP ubírat. Účastníci:Vlasta, Rosťa a já.
Tak a jdu spát.
Že se i bez věžě podařilo zvednout latku? Musim říct, že moc nechápu co tim chtěl básník říci. Skoro celej závod mi přišel né o krok ale tak minimalně o dva zpět a to stěna-hejbající se profily, chyty ktery už maj svy nejlepší léta taky dávno za sebou, prostor, hudba, rozhodčí a v neposlední řadě taky bouldry. Budu se bavit o kvalifikaci protoře finále se mi na druhou stranu docela líbilo. První boulder nastupovej chyt takovej že se nedal dvěma rukama ani skoro chytit do toho dvě povinný nohy a bylo to takže místo toho aby se zavodník trochu rozlez v podstatě nenastoupil teda alspon mě se to nepovedlo ale myslim že takovejch nás bylo víc. Jo a druhej chyt v tomhle prvnim rozlejzacim byla nepochopitelná dřevěná škrabka-na rozlez idealní:). Druhej boulder tři Pilkovi hadi ve stejnym sklonu akorát jeden dole druhej u prostřed a třetí pod zonou, zona a krok do topu ale to už někdo psal. Třetí boulder zas nejtěžší nástup pak myslim že kříž do spodáku nátah do silnějšího Pilkova hada k tomu druhou apak mega ABA krok do Andrejáčovy Anakondy-Top. Čtvrtej boulder se mi docela líbil až na poslední zase ABA krok do topu. No a pětka snaha udělat něco zajímavýho což možná i trochu vyšlo. Celkově sem chtěl říct, že si myslim pokud Rosta chce aby závodníci přijeli i příště "ted se nabavym o finalistech" měla by většina starovního pole vylízt minimálně jeden lépši dva bouldry aby měli pocit, že si trošku zalezli a ten pocit mi na tomhle závodě chyběl. Mej te se cao Majkl
PS:Ta hudba to byl fakt kotel vejplach jak hovado a u jednoho z repráků byla přechodná izolace:))
Milý Majkle, jsem pouze divák ale mám pocit, že kdybys místo snahy prosadit jednodušší trať více trénoval mohl bys toho vylézt víc :-)) co se týče hudby tvůj názor sdílím.
Čau Oliváči a všichni čtenáři. Jedu odzadu. Seminář se mi prostě líbil a psal jsem v článku, kdo se jej zúčastnil, tj. bohužel jen třinečtí nováčci - rozhodčí. Ti ovšem odvedli výbornou práci a krom mistrovství ČR jsem neviděl na BB závodech tak DOBROU práci rozhodčích. Promiň, Oliváči, že to tady vzpomínám, ale jestliže tak napadáš tyto mladé kluky zato, že se uřekli "TOP". Tedy jeden, měl by sis zkontrolovat i své rozhodčí. |Rozhodčí jsem měl zdvojené a myslím, že se nespletli ani v pokusech, natož v zónách, což se běžně dělo i na Boulder Contestu 2002 a na MČR 2001 v BB teprve. Vloni jsem se účastnil jen mistrovství v Brně, zdvojené rozhodčí jsi neměl, ale myslím, že už rozhodování klapalo.
Co se týká zvednuté laťky, tak samozřejmě v Třinci zvednuté, nemohu závod srovnávat s Boulder sérii, to je samozřejmé, o tom není možno pochybovat. I bez věže se myslím odehrál slušný závod. A právě proto, že vy v BB máte spoustu řečí, ale žádný závod není do poslední chvíle jistý, souhlasil jsem po debatě s Vlastou, že Třinec bude ČP. O úrovni vašich závodů, tedy BB, tím samozřejmě nepochybuji, jsou o dva řády někde jinde, než Třinec, to je jasné, ale není na vás spoleh, to víš sám. Děláte závody sice v bombastickém stylu, ale nejste schopni udržet a avizovat dopředu termíny, ani celou sérii, z tohoto důvodu se lezci musejí smířit i s nižší úrovní ČP v Třinci, ale jistotou, kterou tento závod má. Ta se datuje od roku 2000, kdy jsme spolu s Tomášem Doubravským rozjeli ČP v boulderingu a ty jsi slíbil třetí závod ČP 2000 v BB, ale neudělali jste a ČP byl proto zrušen a oficiálně zahájen o rok později. Chápu samozřejmě naprosto odlišné podmínky v Praze, které vám stěžují postavit alespoň měsíc dopředu termín anebo garantovat určitý počet závodů v sezóně. Pokud to ale nedokážete, nemůžeš se zlobit, že je ČP v Třinci, ale naopak být za to vděčný a oceňovat to. To není sranda rozhýbat takový kolos, jakým je ČP. Já se rozhodně nederu o pořadatelství ČP! A zvlášť po loňských nevybíravých výpadech proti těmto závodům i mé osobě. Raději udělám Abadžikra Cup bez stresu,zda splním kritéria pro ČP a přijedou ti, kteří ten závod mají rádi. A můžeš věřit, že konkurence moc horší nebude.
Po upozornění Vlasty Voláka na konci minulého roku, že Boulder série nebude a byla by proto škoda třinecké závody s pevným termínem do ČP nezařadit, jsem adresoval na ČHS žádost a ČP mi byl přidělen.
Místo své možná příliš tvrdé kritiky, bys měl ocenit, že zde dosud vždy byly alespoň dva pevné závody ČP v boulderingu, tj. Šumperk a Třinec, byť oproti BB sérii maličké. Ale na nich dosud visel Český pohár, ne na Boulder sérii, ta byla vždy nejistá. To bys neměl jako organizátor a iniciátor moderního podání boulderingu přehlížet. Já také respektuji a oceňuji, že "kapitáni" boulderingu posledních dvou let je boulder bar pod Tvým vedením.
Tvým článkem ani kritikou se však necítím dotčený, naopak. Pomohl jsi mi při závodech, cítím u Tebe podporu, ale musím se zastat svých rozhodčích, protože vaši rozhodčí ač jsou zkušenější, nebyli vždy lepší (a proto chovám ke svým nováčkům obdiv za odvedenou práci), byť samozřejmě disponuješ pár lidmi, kteří svými zkušenostmi daleko převyšují ostatní. Ale tihle lezci jsou zřídka pochopitelně rozhodčími. Taky bych rád, aby jsi stál trochu při zemi v nárocích na Český pohár. Je důležitější udržet stabilní chod poháru, což samozřejmě závísí i na dalších lidech než jen na BB, než na dva roky zvednout laťku do kosmických výšin a skončit!
S pozdravem a úctou ke všem!
Rosťa Zico
Takže kde začít.Myslím, že jsem dost jasně dal najevo, že si tvé práce vážím a respektuji ji a zároveň jsem položil otázku jak by měl asi ČP vypadat do budoucna.Né letos,ale v roce 2005 atd.
A teď k tvým bodům…:) V roce 2000 jsme nemohli žádný závody slíbit, protože bébeso se začalo stavět v unoru 2001 a dokončilo se v červnu 2001. Nemůžeš se přece ohánět kvalitou MČR 2001 když všechny pravidla v té době byly v plenkách a způsob organizace rovněž. Contestem se rovněž nelze zabývat, protože to byl RYZE soukromý závod a myslím,že zrovna tenhle dopadl ze všech boulderových závodů v ČR nejlépe. Série 2003 byl pokus rozhýbat české vody ukázat cestu a nabudit další schopné pořadatele.
Ty osobně jsi byl pouze na kole posledním a to jediné můžeš hodnotit.Ale na to Ti hned odpovím, že MČR v Brně nebylo pod taktovkou bb. BB tam pouze dalo stěnu a tak nějak pomohlo,aby závod proběhl jakžtakž důstojně. Bylo to až tak vyhrocené,že jsme se dooost rozhodovali zda tam vůbec pojedeme,ale to je na uplně jinou debatu a diskusi proč a kvůli čemu to bylo.Jediný termínový problém, který byl byla Letná a to vzniklo částečně i naší chybou a sypeme si popel na hlavu dodneška. Nicméně Staromák letos bude. Toť stručné shrnutí průběhu našich závodů.
Znovu opakuju,že jsem nekritizoval tvůj závod,ale chtěl jsem (a chci) rozpoutat diskusi o tom jak by ČP MĚL vypadat a kam by MĚL směřovat. Motivace závodníků,dostat se do podvědomí laiků, propagace atd atd. Řadu věcí závod v Třinci na dané stěně má a zároveň víc nemá. Myslím, že jsi schopný udělat perfektní závod ČP případně MČR,ale tvrdím, že v daném prostoru to nemá smysl.Tečka.
No a bohužel teda vlastně bohudík :) dneska mizím na skály takže se diskuse už nemohu zučastnit,ale věřím tomu, že se to vše rozběhne a že ze vzájemné kritiky do budoucna vzniknou parádní a prestižní závody hodné ČP.
Jo,jo rozhodčí... vim vo tom jak jsi mi po závodech v Brně řikal že jsi zónu držel a nemáš ji počítanou a já ti to držení i potvrdil, byla to moje chyba ale tvoje byla že jsi podepsal papír kde jsi ji neměl zapsanou.
Jo a k těm zmatkům kolem boulder série s tebou souhlasím, pohárový závody by měly mít jasně danej termín aspoň dva měsíce dopředu.
Co se ČP týče je to na Vlastovi a je to jeho boj.
Když jsem četl prvotní krátký report ze závodů ČP ABA Cupu, kde bylo 150 diváků ( kam by se vešli?? ), perfektně připravená stěna....atd získal jsem trošku jiný dojem než jaká je realita patrná z fotek. Přijde mi, že tyto prostory, kde koukají na závodníky diváci z boku a kde je stěnka připomínající garážové výrobky mých kamarádů nejsou hodny Českého poháru. Tím nechci říct, že ten závod nemusel být pěkný s dobrou atmosférou, ale minimální úroveň prostor, stěny atd. by měla být pro ČP asi trošku někde jinde. Jako okresní či oddílový závod O.K.... Tím nechci v žádném případě snižovat a znevažovat Rosťovo úsilí a snahu.....
Ad definovane nohy, no nevim vecina lidi co tam ty nohy nacpala jakmile se odlpila od zeme hned je musela mrsknout jinam, protoze byly vetsinou na pikacu...
Zas 1000ce rezek zam neni aby to mohli nejak ojebavat, tak si myslim ze je to zbyecnost...
Radime, nemám rád když někdo něco kritizuje na základě pár fotek, nebyl jsi tam tak to neřeš.
Neznamená to však že s tebou nesouhlasím, nakonec nějakej ten ABÁč mám za sebou.
Nebyl jsem tam, proto hodnotím to, co vidím na fotkách. Nevyjadřuju se k atmosféře atd....píšu o rozlezlý dřevoštěpkový stěně, hledišti které je bokem ke stěně atd.....Konec konců, to co hodnotím z fotek potvrzují i ti co tam byli a přispívali do diskuse po mě.... a navíc není to žadná kritika, ale pouhý názor.....Kritiku bych si dovolil možná tehdy, kdybych se sám účastnil ať již v roli pořadatele či závodníka ( haha ). Je to pouhé konstatování ....názor..... . Myslím, že je běžné že lidi hodnotí třeba fotbal na základě televizního přenosu či poprsí modelky na základě fotky....né všude musíš být a né všechno musíš mít nutně v ruce na to, aby jsi měl názor.
V hale, když závody vrcholily, bylo opravdu kolem 150-ti diváků. Byla tam skvělá atmosféra, závody sledovalo mnoho "vbeřejnosti", myslím, že to je důstojná propagace tohoto sportu na Severní Moravě. Ale nemusíte mít stejný názor.
Popisky jsem už poslal a budou tady zřejmě brzy. Autorem je Jarda Ožana z Mfdnes. Když tak ještě nechám ženy naskenovat a poslat po Penovi.
Jen chci Blackovi poblahopřát k vítězství a využít příležitosti k omluvě. V lednu neváhal přejet celou republiku do Teplic na náš Boulder Kolotoč. Lezl opravdu pěkně a vyhrál. V jedné z finálových cest pouze jako jeden ze tří dolezl až do Topu, který jsme mu ale neuznali. Zdálo se, že si při posledním pohybu nechtěně pomohl odstrčením od zakázaného místa stěny. Vyhrál i přesto. Když jsem si později pouštěl video s tímto bouldrem, zjistil jsem, že jeho Top byl bez závad. Tímto se tedy Blacku omlouvám, mrzí mě to.
Nevím už, kdo to zde psal, že Štěpán držel top 2 sec. To je v pořádku, držel ho jistě, ale až druhý pokus, který by ho zařadil na čtvrté místo. Štěpán podal protest, protože mu nebyl uznán top na první pokus. To top skutečně NEBYL! Ale Štěpán visel za jednu ruku tak jistě, že rozhodčí zavolal "TOP" už v okamžiku, kdy Štěpán Neustupný přiložil druhou ruku, ale v tom i spadl, rozhodčí svůj výrok vzal zpět a Štěpán nastoupil na druhý - úspěšný pokus. Kvůli "uřeknutí" rozhodčího podal Štěpán protest a rozhodčí rada (tedy hlavní rozhodčí, rozhodčí bouldru a poradní hlas můj a Vlasty Voláka) jej uznala - což možná bylo přísné rozhodnutí - ačkoli video ukázalo, že top uznán neměl být - to jsem psal výše. Otázka tedy zůstává, zda se rozhodčí může nebo nemůže opravit. Můj názor je, že pokud je to ihned na místě, tak by měl mít možnost opravy výroku, pokud tím neovlivnil závodníka. Přesně v tomto případě neovlivnil, Štěpán by se sesul tak, jako tak. Protože, že jo, uřekne se kdokoli, nejsme stroje! Štěpán touto chybou rozhodčího poškozen nebyl - nemohl svůj pád stejně zastavit, ale závodník na třetím místě po uznaném protestu poškozen byl. Eckert se nezlobí, to je závod, rozdíly ve vyrovnaném poli jsou těsné a každý doplácí předevšímn na své chyby. Je to však názor ke zvážení. Závod je za námi, ale jak Oliváč píše, nyní tvoříme příští závody.
S pozdravem a úsměvem...
Copak rozhodčí někam spěchá??? Uřeknout by se asi neměl, a incident jste posoudili správně, rozhodčí řekl top a tím to hasne. Ve chvíli kdy má závodník obě ruce na topu je posouzení topu na rozhodčím a závodník na něj má počkat.
Čugo
No nevim nevim,na poslední fotce že by bojoval Kubajs Hlaváček...?Podívejte se na ty makrostehna a o bicácích hodných Pavola Jablonickýho nemluvě.Ne ne,to asi nebude on!A Kubovi taky nikdy nevlajou nohy-nechává je totiž celej bouldr na nástupových stupech!:-)
Jo, máte pravdu, při vytrvalém a trpělivém vedení soustředěného parsku vědomí na postavu vlevo, jsem konečně i já došel k neotřesitelnému závěru, že na stěně se současně s Blackem pohyboval jen Malý Bucher. Ovšem v tom záběru, pro mě jsou všichni vysocí, že jo.
S úsměvem a pozdravem!