Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Ve čtvrtek 27. 8. 2020 došlo k závažné nehodě v chorvatské Paklenici. Lezec lezl bez helmy cestu “As” s klasifikací 5b v oblasti Klanci, sektor A16-Karenin. Po pádu nazad trefil hlavou skálu a zůstal bezvládně viset v laně. Byl převezen do nemocnice v Zadaru.
Italský lezec (ve věku odhadem 45-50 let) lezl bez helmy cestu “As” s klasifikací 5b v oblasti Klanci, sektor A16-Karenin. Cesta je ve spodní části kolmá, od cca 4 metrů lehce ukloněná. V cca 10-12 metrech je police, nad kterou začíná převis.
Na fotce je patrná krvavá skvrna v místě, kde skončila hlava zraněného lezce
Podle vyprávění očitých svědků, kteří lezli vedlejší cestu:
Lezec cvaknul první nýt nad policí. K dalšímu nýtu nedolezl, ale pokoušel se jej cvaknout tím, že si nabral lano a snažil se k němu natáhnout. Prý se dost třepal… V jeden okamžik jsem slyšel, jak zařval jménem na svou manželku, která ho jistila pomocí GriGri. Pravděpodobně mu nekontrolovaně ujely nohy, protože do lana neodskočil, jen odpadl směrem kolmo dolů. Nohama trefil polici a padal po zádech.
To už jsem ze svého místa jističe pod cestou “H.S.V. - 5a” viděl na vlastní oči. Ozvala se rána, jako byste těžkou palicí prorazili prázdný dřevěný sud. Lezec zůstal viset hlavou dolů s krvavým obličejem naprosto bezvládně. Jeho manželka na něj zavolala jménem (byl to, tuším, Sylvio), na volání neodpovídal. V tu chvíli se manželka úplně složila. Nereagovala na pokyny, nebyla schopna spolupracovat při spouštění zraněného. Já jsem spustil bráchu z H.S.V.čka a běžel pomoct. Rovněž druhý brácha se nechal spustit z cesty a přispěchal. Na místě byl již někdo, kdo z GriGri spouštěl zraněného. (Sledoval jsem zraněného, tak jsem ani nevnímal, jestli je to kluk nebo holka.) Naštěstí ve vedlejší cestě “Over Dub - 5c” lezl nějaký rakušák, který se hned nechal spouštět paralelně se zraněným (otočený čelem k zemi), držel jej shora za ruku a pomohl držet hlavu zraněného dále od skály. Po spuštění jsme zraněného transportovali na chodník, mezitím již někdo volal sanitku. Manželku zraněného jsme v doprovodu poslali sednout si bokem, ať zbytečně nehysterčí.
Na chodníku se o zraněného starala holčina, která tvrdila, že je paramedik. Kontrolovala pulz a někoho z lidí, stojících okolo, duchapřítomně poslala za manželkou zraněného, ať zjistí alergie a zda zraněný bere nějaké léky. Přikryli jsme jej izotermální folií a dekou, kterou jsme zabavili někde okolo. Zraněný velmi obtížně dýchal - oteklý jazyk nedovoloval nádech ústy, těžko se nadechoval nosem. Bylo zřetelně slyšet bublání krve při výdechu. Holčina - paramedik ale rezolutně odmítala otočit zraněného na bok. Osobně myslím, že by mu to pomohlo. Uškodit mu to už nemohlo…
Sanitka dojela cca za 10-15 minut. Poté již probíhalo vše v jejich režii. Saniťáci zraněného intubovali, naložili do sanitky a zavezli do Zadaru. Další info nemám.
Plusy:
Na místě byla velká spousta lidí, kteří byli hned na místě, ochotni a schopni efektivně pomoci.
Klid. Nikdo nezmatkoval, nejančil.
Minusy:
Jazyková bariéra, hlavně cizojazyčné názvy pro lezecký materiál. Těžko se mi rakušákovi vysvětlovalo, jak si myslím, že by měl zraněnému pomáhat dolů. Zněla němčina, italština, angličtina, chorvatština i čeština.
Otazníky:
Jak by se asi situace vyvíjela, kdyby pár lezl v nějakém odlehlejším sektoru samostatně?
Co se zraněným, kdyby ve vedlejší cestě nebyl rakušák?
Snažit se k němu dolézt? Visel hlavou dolů a dusil se vlastní krví. Každé prodlení by situaci zhoršovalo.
Spouštět jej dolů tak jak byl? Měl rozmašírované temeno hlavy, které by při spouštění poskakovalo po skále. Z mého pohledu jistá fatalita.
Co mi osobně pomohlo? Metodické dny ČHS a další zdravotní školení a kurzy skalní záchrany.
Můj komentář:
Způsob, kterým rakušák zraněnému pomáhal směrem dolů ze skály je fyzicky velice namáhavý a velmi neefektivní, ale pomohlo to. Efektivnější by bylo nechat se spustit pod zraněného, otočit se nohama ke skále a zraněného si nechat ležet na kolenou. Výrazně by zvýšil kontrolu nad zraněným. Doporučuji všem absolvovat kurz skalní záchrany!!!
Mimochodem:
V úterý 25. 8. 2020 ve stejném sektoru v cestě Karenin za 6c+ polskému lezci vypadl šutr velikosti dvou pěstí, lezec i jistič bez helmy. Jistič stihl uskočit...
Proboha, to je lepší report než od redaktorů lezce. Ti jsou schopni napsat, že spadl asi lezec protože měl prý lezeckou výstroj.
Když se hraje Ska, tak bez pořádného matroše ani ránu. Než napíšete další report z nehody, pokuste se nejdřív vystřízlivět. Jdu si promrskat cizojazyčné výrazy materiálu a okolí.
Přesně tohle je důvod proč i na "blbých skalkách" lezu v helmě. Nebo noha za lanem.. Tipuju, že s kokosem by to na 99% nebyl takovej průser, ale jen křáplá kokoska. Takhle křápl kokos a je vymalováno. Úplně zbytečně :( Report perfekt, ad otáčení - nejspíš se bála otáčet kvůli páteři aby ho neposlala na vozejk, ovšem riskovat že se utopí vlastní krví asi nebylo moc v pohodě.. I když možná lepší exnout než bejt paraplegik...
těžko říci s tím otáčením. jako nelékař nezdravotník považuji za rozumné respektovat názor eventuelně přítomného lékaře či lapiducha (a ten by mohl poznat, jestli jen tak bublá nebo už modrá, já tam nebyl, neviděl jsem).
jo helma. ta nesluší, překáží, potím se pod ní, ale pár šrámů už má. takže všude, kde to není převislé. a takové nevylezu, takže nosím furt. tedy s výjimkou překližky.
Jj, když nemodrá tak spíš nehýbat... Nohu za lanem můžeš mít i na stěně, tak by kokos nebyl od věci ani tam.. Lano tě za nohu otočí a vezmeš zátylkem o stěnu.. Ale to bych mohl nosit kokos i proti dvířkům v kuchyňský lince :D
z lezení na položenejch profilech mám na překližce poněkud hrůzu. nejen, že mi zůstane noha nebo trefím kotníkem kus plastu, ale i z koncentrace absolutních začátečníků kopajících okolo sebe.
V dolomitech v oblasti Brenta jsem dostal při lezení kamenem od dvojky cca 100 metrů nad námi. Byl to v podstatě kamínek cca 5x5x10 cm. Rána to byla jako kráva, kluci mě spustili dolu a tam jsem si další tři hodiny blil, ale pak se to srovnalo. Bez kokosky bych tady nebyl. Od té doby bez přilby ani ránu skalky, písek i hory. Co se týká samotného úrazu, horolezectví je prostě nebezpečnej sport. Dokonce i na stěně si můžeš docela slušně rozbít hubu.
V Juře jsem před lety řešil podobné, ale splichtit podobný report, to ne. Je vidět, že emoce s tebou mlátily hlava nehlava, že jsi toho měl plný kecky.
Jinak abys přežil, už jen na tom našem blbým pískovci, tak je to o komplexním zvažování rizik: Jaký bude případný odskok (na pařez, předskalku apod.), Jaké jsou odlezy mezi jištěním, Potřeba štandování atp. Je toho docela dost a mrzáků taky...
Osobní poznámka: Naštěstí je onen stařík mladší než já, takže jsem v poho.
Myslim, ze by bolo podstatne povedat jednu vec, a to, ze dotycny liezol zrejme danu klasifikaciu za hranicou svojich moznosti, a to je podla mna ten error. Ked si na sportovkach a lezies 8micky, tak sa ti v 6tkovej ceste zrejme toto v 99 % nestane. Ak to teda nie je nejaky klasifikacny pruser. Je to teda zasa len obrazok neskusenosti a taktiez neskusenosti v tom si zdola precitat ako su v ceste oadene istenia a identifikovat problemove miesta. Tvrdit, ze na sportovkach by si mal mat v 100 % helmu je nezmysel. Podla mna nemusis.
Lezec profik, to se pozna :D
Helmu nos vsude i pod skalou. Je spousty pripadu a nekolik jsem zazil ze letel sutr kousek od prochazejiciho, jistice, lezce. Dokonce i rozsekla lebka jen u prochazejiciho a boj o zivot s transportem vrtulniku...
Klasa je jedno, kdyz budes mit smulu tak ulomis a des.
přesně jak říkáš, urvat chyt je riziko, které číhá všude - rozhodně je mylné si myslet, že se tento nešvar sportovkám vyhýbá. Přilba je stejně důležitá jako sedák - osobní zkušenost, které vděčím za to, že můžu dneska na klávesnici napsat tento koment sám a nemusím ho někomu morseovkou vymrkávat...
Není to tak dlouho, co dva kamarádi odcházeli z Bielatalu s ovázanou hlavou, z toho jeden rovnou do sanitky. Od té doby lezu jen s helmou. Člověk si na to zvykne po 100 cestách a už to ani nevnímá.