Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Našťastie sú tu tí, ktorým môj progres nie je ľahostajný. Plavčíci!
Pravidelne sa na lezeckých servroch a diskusiách pod článkami dozvedám, že som ten, ktorého nemáte radi. Som ten ktorý začal liezť (a celkovo športovať) už takpovediac po funuse 28-ročný. Časovo zapadám do obdobia „lezeckého boomu“- takže som ešte aj mainstream. 7-mičky ak aj niekedy padnú, tak len veľmi cez bolesť - čiže ani o výkonoch to nebude. V zime chodím vraj na tú najhoršiu stenu v Holešovicích a aj to väčšinou po večeroch, lebo som som zamestnaný - sedavo. Stravu nedelím, po tréningu pivko špek, ako som niekde čítal, lezec z dolných priečok hitparád.
Našťastie sú tu tí, ktorým môj progres nie je ľahostajný. Plavčíci!
Tento pre mňa veľmi zvláštny druh lezcov je charakteristický tým, že lezenie preňho znamená o dosť viac, ako pre mňa, ktorý ho mám iba rád. Plavčík mu venuje veľa svojej energie a cíti potrebu dávať mi to najavo. Plavčík má tak isto problém z pochopením neplavčíkov - turistov, ferratistov, ale aj lezcov ktorý lezenie berú iba ako doplnkovú stravu ich životnej cesty.
Ako spoznáte plavčíka? Odpozoroval som niekoľko základných čŕt:
Plavčík je skúseý, takže humor a to hlavne na jeho adresu nie je nikdy na mieste!
Plavčík ťa bez tvojej prosby upozorní na chyby a svoj príhovor začína otázkou: „Chlapci! Čo lezete?“, alebo vetou: „Chlapci! Nechcem vám do toho kecať, ale....“.
Ak naopak poprosíš plavčíka o radu, je skúpy na slovo a tvári sa veľmi nedostupne.
V horách cíti potrebu tlačiť sa pred teba. Ak ide o plavčíka veterána, alebo vodcu veteránov, cíti potrebu nepustiť ťa pred seba.
Prosím a ďakujem v metodických príručkách nenašiel.
Plavčík dbá na značku svojho oblečenia.
A plavčík vždy vidí čo lezieš!
Tento zvláštny druh "majiteľov hôr" mi už neraz dal prísnym napomenutím najavo, kto som a kam patrím. Musím povedať, že v období keď som horských plavčíkov iba spoznával vyvolávali vo mne veľmi nepríjemné pocity, hraničiace až s antipatiou. Ale potom mi to došlo. Ono je to niečo ako ich prijímací pohovor. Vždy keď im vysvetlím čo si o nich myslím, stávam sa viac a viac jedným z nich.
Chcel by som sa vám preto, plavčíci moji, takto verejne poďakovať, za vašu horlivú buzeráciu. Mám vás rád, veľa ste ma naučili a ten faker za vaším chrbtom, ten vám už proste vždy bude patriť :)
Moc jsem se nasmál větě: "V horách cíti potrebu tlačiť sa pred teba. Ak ide o plavčíka veterána, alebo vodcu veteránov, cíti potrebu nepustiť ťa pred seba." Jednou v alpách, po návratu z trochu těžší normálky (!), nám osazenstvo chaty po návratu zatleskalo (možná si fandím, ale měl jsem za to, že se jednalo o jejich výraz uznání). V Tatrách po návratu na chatu trnu, kdo mě na chatě podrobí křížovému výslechu, aby můj počin zkritizoval eventuálně zpochybnil (někdy mám při jednání s těmito lidmi dojem, že jsem něco provedl).
ono vsetko je relativne...takyto pekny a pravdivy clanok by sa dal napisat aj o tych lezcoch co je pre nich lezenie len doplnok stravy :) a asi by sme sa tiez dobre na takych pobavili....vsetko je relativne, ale jasne pravdu mas, netreba machrovat a hrat sa na nieco :)
Pěkný článek. Humor musí být. No, dobrý asi jsem plavčík. Rád si pokecám s lidma, klidně poradím. (Po 35 letech lezení mám možná co) Poděkuju i poprosím, značkové hadry až tak moc nenosím. No mám co dohánět. Ale pěkný článek. Plavčík - výstižné.
Pokud delas krpy, nekdo ti poradi, at se nazabijes, a ty ho za zady fuckujes, tak se tim aspon nechlub. Namachrovanych borcu je asi spousta a nikdo je nemusi, ale kvuli takovym blbcum jako jsi ty, se pak zkusenejsi jenom divaji na zacatecniky, co delaji zasadni chyby, a nejdou jim poradit, protoze jim to nestoji za ty otraveny xichty.
Nepovažuji se za moc zkušeného lezce, ale občas i mě něco praští do očí tak, že to nevydržím a jdu "prudit". Tak nějak jsem tušil, že mě pak asi čeká fakáč za zády. Teď se to jenom potvrdilo... Ale ani to mě neodradí. Představa, že si tady pak budu číst, že se někdo zabil na skále kvůli chybě, kterou jsem viděl a neupozornil, by mi nedalo spát. Protože to byl možná zrovna ten "hříšník"...
Plavčíkům zdar a díky! Protože i mě možná pár plavčíků zachránilo život. :P
Plavcikov si ale vychovavame aj sami. i ked s kamosom lezieme uz viac rokov, s ladmi iba zaciname a tento rok sa nam podaril vylet do Malty. Liezli sme viacdlzku a bolo nam jasne, ze este nie sme tak zbehli ako domaci, ktori liezli za nami. Ked sme ich na standoch pustali, dokonca ponukli nas matros, aby sa cvakli, gulali ocami a ejhla, zrazu z nich boli privetivi rakusania a dalo sa s nimi pokecat. Verim tomu, ze pri inom pristupe by nas len odsotili a pokracovali dalej. Do Tatier chodime uz roky, ale NIKDY sa mi nestalo, ze by ma sa niekto povysoval, alebo zhadzoval niekoho vykony. Prave naopak. Uprimne podanie ruk na chate nasledovalo aj po tak nevyraznych (ale krasnych) turach ako Kelleho pilier na Javoraky a podobne. Plavcicke reci som cital vzdy az na nete v komentaroch nejakeho clanku... Ked chodime na domacu skalku potrenovat, vzdy je tam mnoho zaciatocnikov a ozyvam sa, ked uz je to akt NUTNE, ako ked napriklad ide zlanovat a nedociahne mu lano az po zem a nema uzliky :)) Nikdy to nikto nezobral ako buzeraciu, prave naopak. Je to aj o tom, ako pristupuje neplavcik k plavcikovi :)
Nezapomínejte prosím také na dámy-plavčice, dodnes vzpomínám na plavčici Sí Džej ze seriálu Pobřežní Hlídka. Nebýt jich jsou naše sny chudé.
Ať žijí plavčice a jejich záchrané plováky.
Skvělý příspěvek, velmi jsem se zasmál a aspoň jsem poznal, že nás je víc, pro které jsou skály a lezení pouze 1 z mnoha aktivit, kterým se věnuji ve volném čase (a toho je čím dál míň). A podobných "plavčíků" už jsem taky potkal dost :-)
Je to o způsobu jakým ti to řekne ale je pravda že už na nějaké poučování a mentorování jsem alergickej.To že je někdo přesvědčenej že ten druhej dělá nějakou blbost ho neopravnuje k jakýkoliv formě buzerace.Samozdřejmě záleží na situaci ale ve většině případů jde pouze o honění ega.
chlapci dik za komenty - aj plavcicke :D
samozrejme nepohrdam autoritami, prave naopak za kazdu radu a pokec so skusenejsim som vzdy velmi vdacny. Len si z toho nerobme zbytocne drama, potom to ma cele opacny efekt. ...cuz
Me se to tedy libilo. Ja se priznam, ze obcas stojim na jedne, jindy zase na druhe strane barikady. A tak si dovedu predstavit jak povinost plavcikat zachranovat zivot, tak i pocity "zachranovaneho" a to, jak to v clanku pekne nastinene se mi libilo. Jen tak dal.