Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Na jaře jsme zde měli článek o nevidomých lezcích na akci v Praze na stěně Smíchoff. Jednu z nevidomých dívek Ráchel Skleničkovou, známou klavíristku z koncertů pro Světlušku, jsem poprosil, zda by nám napsala, jak se jí leze:
"Je mi třiadvacet, jsem kompletně nevidomá a v současné době studuji na Akademii múzických umění obor klavírní hry. Přesto nebo možná právě proto jste mě mohli potkat s dalšími nevidomými kamarády 17. dubna na každoročním lezeckém závodě pořádaném GE Moneybank.
K lezení mě přivedla před čtyřmi lety moje sestřenice, také nevidomá, Cecílie Novotná. Prý že chodí každý pátek na tréninky se Zuzkou Pokornou na Smíchoff a ať se tam taky přijdu podívat.
Zpočátku jsem trochu váhala. Sice jsem už párkrát byla na horolezecké stěně, v lanových centrech a jednou jsem dokonce slaňovala v horách, ale pořád mě tam hlodala jakási nejistota. Ani ne tak z toho nebezpečí, co by se mohlo stát, ale spíš konfrontace se silnějšími, štíhlejšími, mrštnějšími lezci...
Nakonec jsem se překonala a jsem velmi ráda, že se tak stalo. Lezení na stěnách mi přineslo nejen sílu do svalů a koordinaci těla, ale také vytříbilo manuální zručnost, orientaci, nabídlo mi skvělé psychické odreagování, zjistila jsem, kde mám své limity a hranice - je to prostě super sport! A to jsem si do té doby myslela, že nevidomí můžou opravdu dobře dělat jenom plavání a běžkování.
Kromě toho je to krásný zážitek, si navzájem radit různé fígle a nechat se navigovat a podporovat zezdola. Zuzana Pokorná a její přítel Raul jsou v tomhle experti. Vždycky si spolu při trénování užijeme spoustu legrace. Ale kdo zažil s touhle partou, nebo alespoň s některými z ní, i jiné sporty, myslím, že lezení v tomhle vůbec není výjimkou.
Nedávno jsme se na stěně bavili s kamarády, kteří se divili, že klavíristi si obvykle dávají pozor na ruce a do lezení se moc nehrnou. Ale moje zkušenosti jsou kupodivu opačné: Od té doby, co lezu, jsou pro mě všechny technicky náročné etudy skoro hračka a tak se tyto dvě disciplíny krásně doplňují. Mám za to, že i když pro mě lezení zůstane pouze na úrovni nadšeného amatéra, zůstanu mu věrná a ve volných chvílích si půjdu ráda zašplhat.