Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Gert Tschunko, legenda skalního i horského lezení, bývalý reprezentant Československé republiky, mistr sportu, zakladatel a předseda dubského horolezeckého oddílu C. C. Dubí, čestný člen ČHS ale hlavně milý, přátelský, srdečný a skromný člověk se smyslem pro humor.
Jeho lezecká dráha začínala ještě v bačkorách s konopným lanem. Legendární je historka o tom, jak když uviděl poprvé sedák, kopnul do něj a prohlásil: „To je jen takový módní výstřelek, to nebude mít dlouhý trvání.“ Častý je také jeho výrok: „Dneska už může lézt každý, kdo má do pr***e díru.“ :-)
Dnes má tu možnost skutečně každý, Gert ještě zažil dobu, kdy lezli jenom machři. A v té době byl úspěšným horolezcem, na kontě má desítky prvovýstupů, některé i v zahraničí. Vyhlášené jsou jeho prvovýstupy v Labských pískovcích jako např. Kosmická cesta na Malou tovární věž, Ostrov 20. 7. 1969 (která se mimochodem jmenuje „Kosmická“, jelikož ten den Američané přistáli na Měsíci), dále třeba Andělská hrana na Širokou věž, Ostrov 3. 9. 1967 anebo jeho Cesta velké lásky na Velkou ostrovskou stěnu, 18. 6. 1967, kterou se zařadil mezi průkopníky lezení na masívy.
Ze zahraničí má pak na kontě prvovýstupy z expedic na Špicberky a do hor Kačkaru v pohraniční oblasti Turecka a Iráku.
Vysoké Tatry zná jako svoje boty, dále se účastnil význačných výstupů na Kavkaz, podařilo se mu dosáhnout i známých vrcholů Alp včetně Mont Blancu.
Jelikož pochází z horolezecké rodiny, už v jeho třech letech byl na Bořni, takže se dá říct, že leze již 77 let, jelikož Gerhard Tschunko právě dnes slaví 80. narozeniny.
Takže, Gerte, tímto Ti za celý oddíl C. C. Dubí přeji všechno nejlepší k Tvému jubileu, hodně štěstí, zdraví a krásných dní ve skalách s partou kamarádů a ať Tě nikdy neopouští Tvůj optimismus.
....ale myslím si, že, bohužel, GERDOVO jméno je zkomolené. On se totiž jmenuje Gerhard – a to se zkracuje na Gerd. Ale i tak bude mít radost z gratulací ke kterým se rád, jako starý rakvář, připojím.
nejlepší, zdraví a spostu dalších krásných vrcholů. Zrovna před 14 dny jsem vzpomínal na vršku Dürrebielanadel, jak jsi mi tam skoro před deseti lety vysvětloval, proč je Cesta velké lásky jen za VI. a jak vlastně vznikl ten název ;-).
Jaksi se ve výčtu Gertových úspěchů zapomělo na skvělý prvovýstup severní stěnou Šchary v Bezengijském Kavkaze - touto smrtící strání Gert vystoupil v létě 1965 s Jánem Ďuranou a Ĺudovítem Zahoranským. Všechny ostatní cesty, jmenovitě ty na písku, jsou proti tomu jen srandičky!
(A Gertovi obrovskej NAZDAR! V. Š.)