Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Nelegální tábořiště s horolezeckým vybavením u Adršpachu
O nelegálním tábořišti v přírodní rezervaci Adršpašsko-teplické skály, kde bylo i velké množství horolezeckého vybavení, informují obecná média. Podle včerejší reportáže České televize museli správci parku vše uklidit a viníka hledají. Hrozí mu pokuta až 100.000 Kč.
To je jistě zajímavá poznámka, která podporuje v části veřejnosti panující názor, že někteří právní puristé jsou mírně řečeno „odtržení od praktického života“. Jiní by možná navrhli aplikovat §48, zákona č.250/2016 Sb., vulgárně řečeno „propadnutí věci“. A určitě by se našlo zase pár právníků, kteří by to zpochybňovali a vedli by o tom „plodné“ debaty. Nějak by se pak vytratila podstata věci, že se v NPR ATS odehrála prasečina a že ji „Správa“, která je Správa a nikoliv úschovna operativně vyřešila. Nejspíše to udělali v pracovní době a za použití služebních motorových vozidel – nebylo by tedy od věci, dát to těm pravým právníkům, aby to dotáhli až ke škodní komisi a pracovníci „Správy“ by si to po zásluze odskákali a náklady zaplatili ze svého.
Jak odskákali? Spáchali nějaký zločin? V lese se bivakovako vždy. Tihle to vzali ze široka a je to špatně. Kvůli lidem jako jsi ty, nikdy nedošlo k nějaké dohodě, která by umožňovala lidem bivakovat i v lese s jiným režimem. Konzervy si chtějí zakonzervovat les jen pro sebe. Když vidím co se stalo z Adršpachu za silného přispění ochranářů, tak se mi chce blejt, hnis, hnus, odpor, děs, běs.
Jako právní purista odtržený od skutečného života si dovoluji poznamenat, že v právním státě správní orgány nemůžou používat zásadu, že účel světí prostředky a dělat si, co je napadne, aby potrestaly neřády. Když se tím navíc chlubí v médiích, je to vyloženě k zaražení.
Jako, když celníci přijedou na tržnici.Je to trapný, ale když tam turisté odhazují odpadky a chodí se vyprazdňovat za každý druhy kámen jezírko v Ádru už není tak modrý jak bývavalo. Přelidnění jak někde na Václaváku a řeší tak tabornickej bivak nějakého lezce aspoň tam měl pořádek vy hovada.
Skály patří k našemu přírodnímu dědictví, zatímco trampský osady patří k našemu kulturnímu dědictví. Rozsekat skály kvůli partikulárnímu zájmu těžařů plynu mi přijde stejně zvrhlý jako pořádat nájezdy na trampský osady kvůli partikulárnímu zájmu zelenejch. Veřejný zájem vnímám tak, že leží na zachování našeho dědictví.
Měl jsem to štěstí, že celá 60-tá a 70-tá léta bylo bivakování ve skalách tolerováno. Díky morfologii pískovcových skal bylo rájem bivaků Hruboskalsko, kde byly desítky a desítky nádherných bivaků. Spousta bivaků byla "soukromá". Bivaky "patřily" jednotlivým horolezeckým oddílům a partám. Při cestě večer od vlaku z Turnova do Sedmihorek bylo vidět v bivacích desítky ohňů. Nad tím bychom asi dnes kroutili hlavou. Bohužel časem byl nával lezců a trampů tábořících ve Skaláku už neudržitelný a tak tato nádherná doba skončila. Je pravda, že jsme byli taky dost bordeláři. Kdo si pamatuje jarní úklidy Skaláku v 70-tých letech, tak ví své. Podobné ideální přírodní podmínky nabízelo saské pískovce, kde na německé straně bivakování za určitých podmínek vydrželo. V Ádru prakticky podobné bivaky jako na Hrubici chybí, tak si lezci budovali ve skalách skvělé boudičky, které také většinou beznadějně zmizely. Nakonec podobně to probíhalo i ve Vysokých Tatrách, kde v každé dolině bylo několik skvělých upravených bivaků. Dokonce v předválečném vydání průvodce Kroutila a Gellnera byly jednotlivé bivaky podrobně popsány. Bohužel i v Tatrách došlo k tomu, že v letních měsících se do bivaků nastěhovaly desítky až stovky lezců a tábořily tam klidně 14 dnů. Takže to také dost dobře nemohlo vydržet. Byla to, ale nádherná doba...
Ano, souhlas.
Ve velké většině jak lezci, tak pravověrní trampové si svoje kempy nebo bivaky udržují téměř až v úzkostlivém pořádku a v nenápadnosti - a tak je to správně i.e. mělo by být úřady v rozumné míře potichu tolerováno. Děje se tak už 100 let.
Podle propriet je tenhle humus ovšem něco jiného - slack, žonglovací ohňový tyče atd - téměř na 100 procent tzv nezávislá frikulínská mládež. K tomu obecný bordel, hřebíky do stromů, poházené krámy, pivko, kečup, umělé zastřešení s barevnejma stahovákama … tihle lidi žádnou nenápadnost neřešej - a tak do hajzlu s tím.
Máš nějakou statistiku jež by porovnávala výši IQ lezců a byla provedena na reprezentativním vzorku letecké populace. Zároveň je nutno znát kritéria kdo je lezec. Děkuji za informace potvrzující tvůj komentář.
Co to plácáš? Uvědom si, že se všechno má určitý vývoj. Jestli je to optimální vývoj, může být otázka diskuze. Vem si třeba ještě před pár desítkami let zcela běžné fyzické tresty dětí. To je dnes nemyslitelné. A pohybem v přírodě to je podobné. K tomu nepořádku na horách - když jsi před 50-ti lety vylezl v Tatrách na jakýkoliv vrchol, čekala tě tam halda rezavých plechovek. Dnes je tam čisto. Dnes si spousta lidí stěžuje na nepořádek v lesích. Nedovedeš si představit, co všechno ještě před časem byli lidé schopni do přírody navozit. Samozřejmě i dnes jsou občas hrůzostrašné excesy, ale přestože se v přírodě pohybuje více lidí, je to podstatně lepší. A tvoje konstatování, že lezci jsou dementní hovada je z tvé strany dementní urážka. Celý život se mezi lezci pohybuji a přestože lecčemu dnes už nerozumím, nebo se mi to třeba i nelíbí, stále lezcům fandím a vážím si jich.