Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
A je po dalším svátku gaučových lezců a zase bylo na co koukat. Při absencích Janji Garnbret se konečně našel někdo, kdo dostal obě japonské suverénky pod tlak.
Alex Puccio splnila, co hlásila před sezónou, a to, že první část SP v boulderingu vynechá, pak naskočí do závodů právě ve Vailu a pak se dokonce bude v Evropě účastnit SP na obtížnost, aby ji opět prostřídala s boulderingem v Mnichově. Poté se chce na MS v Innsbrucku zúčastnit všech 3 disciplín. Pokud jí lano i rychlost půjdou jako bouldering ve Vailu, může se Alex stát noční můrou nejedné závodnice, co si brousí zuby na olympijské medaile.
V prvním finálovém bouldru pokračovala letošní bratro..., pardon, sestrovražedná řežba mezi Akiyo Noguchi a Miho Nonaka. Tentokrát měla lepší svěráky Miho. Jako poslední nastoupila Alex Puccio, a i když si s bouldrem, který vypadal jako zhmotnění semestrálního cvičení z deskriptivní geometrie, zpočátku technicky nerozuměla, nakonec slavila její hydraulika úspěch. Ve dvojce předvedla až nechutnou pohyblivost Fanny Gibert, jejíž způsob založení paty působil až nefyziologicky, ale ovšem vrcholem jejího výkonu byl boj na konci, kde jako jediná místo skoku zvolila statický způsob. Akiyo Noguchi nedoskočila, Miho Nonaka a Alex Puccio ano. Trojka byla technická zběsilost, Miho Nonaka v zápalu boje spadla těsně pod topem a hlavou trefila strukturu. Rychle se oklepala, zvládla ještě dolézt do stejného místa, ale limit jak času, tak i jejích sil nestačil. Akiyo Noguchi zvolila komínovou techniku a opět to byly její neuvěřitelná pohyblivost a technika, které právě jen ji umožnily topovat tento boulder. Alex Puccio působila v trojce oproti Japonkám poněkud nepružně, ale čekalo ji ještě sloperové království ve čtyřce. Do příchodu Alex Puccio byly v tomto bouldru vrcholem 2 zóny. V minulém kole zaperlil ve čtyřce v mužích Tomoa Narasaki a Alex Puccio se jím zřejmě inspirovala. Nastoupila a... ne, nic, to si musíte pustit a vidět na vlastní oči! Takhle se vítězí!! Druhá skončila Miho Nonaka, která díky tomu vede v celkovém pořadí SP o pouhých 5 bodů před Akiyo Noguchi, která se tentokrát musela spokojit s 3. místem.
SP Vail: Alex Puccio
Mužské finále z gauče působilo, že nepřeje vyšším lezcům a ať dělal vedoucí závodník SP Jernej Kruder, co mohl, všechny 4 topy mu těsně unikly. 4 zóny a 4. místo a o kolik bodů asi vede SP? V jedničce mu nesedělo ani jedno ze 2 řešení kroku do topu. Sean Bailey a Rei Sugimoto zvolili nasednutí na vysokou patu, Tomoa Narasaki dosáhl jen ze vzporu na rukou. Dvojkou chtěli stavěči asi pozvat lezce do Frankenjury, někteří ale odcházeli i před limitem a promasírovávali si prsty a předloktí. Jiný názor měli jen Rei Sugimoto a Sean Bailey, oba velká síla a přesnost ve dvouprstových dírkách. Trojka po leštěném dřevě s minimem modrého hrubého povrchu opět prověřila techniku v pořadí plotna, kout, hrana a právě zde dosáhl vítězství Rei Sugimoto a právě zde potvrdil topem Tomoa Narasaki 3. místo. Na 2. místě skončil Sean Bailey díky menšímu počtu pokusů na topy. Ve čtyřce top nepadl, nejblíže byl Rei Sugimoto. Celkově vede světový pohár Jernej Kruder, Tomoa Narasaki ztrácí pouhé 4 body, na třetí místo se díky vítězství ve Vailu posunul Rei Sugimoto se ztrátou 78 bodů na 1. místo. Rozhodne se až v Mnichově 17.-18.8.
Ovšem v červenci čeká gaučové lezce něco jako Turné 4 můstků či ve sjezdu v alpském lyžování Wengen – Kitzbühl – Ga-Pa. Čtyři víkendy po sobě se můžeme těšit na svěťáky na obtížnost ve Villars, Chamonix, Brianconu a Arcu.
Uvidíme, kolik bouldristů vidina LOH v Tokiju přiláká do sedáků a kdo z nich potrápí lanové specialisty. Do té doby naplnit ledničku, vyluxovat gauč a možná si čekání ukrátit i nějakým lezením.
Tak to je otázka, jestli mužské finále nesedělo vyšším lezcům. Vítěz Rei Sugimoto je z finalistů zřejmě druhý nejvyšší, na posledních dvou příčkách je nejmenší Riuichy Murai a dost možná druhý nejmenší Tomoaki Takata.
Co se týká Jerneje, tak napsat o 1. boulderu "nesedělo" mi přijde malinko zavádějící, to my nevíme, jestli mu to sedělo, nebo ne. Víme jen to, že to nevylezl. Podle mě zčásti vlastní chybou, protože v obou řešeních mu chybělo malinko k ideálu - tu vysokou patu tam dal špatně, vytlačil se chodidlem ven od stěny (detailně to zabrali) a vzporem tam zase šel pomaleji než Tomoa a sklouzl (kterej je superrychlej). V tomto boulderu byla výška si myslím jasná výhoda.
Ve dvojce nikdo před limitem neodcházel krom těch, co úspěšně přelezi přelezli :)), všichni bojovali až do hořkého konce.
Ve čtverce Jernej použil jinou betu než ostatní, která mu znemožnila jít do topu, neboť bral pravou rukou chyt,který se musel brát levou. O výšce to vůbec nebylo.
Celkově si troufám říct, že o výšce to nebylo, jestli někde ano, tak v prvním boulderu, kde ve skoku měli menší zřejmou nevýhodu.