Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
Nemohu dosáhnout do dalšího chytu, přitahuji se za expresku a chytám další expresku.
Pod stěny Weissensteinu přichází dvojice, oba mě sledují a pobaveně se usmívají. Kurt a Wolfi. Wolfgang prohodí směrem ke mě, Aha, neue still?
Píše se rok 1987. Rok, ve kterém Wolfgang ve Frankenjuře (mimo jiné) vylezl svoji legendární cestu Wallstreet 11-/8c na Krottenseer Turm a udělal tak první cestu ve 8c stupni na světě.
Setkání druhé o několik let později rok 1991, opět Frankenjura, lezení na Burggruber Block, Wolfgang tu je také, leze cestu Freche Mädels, Luisenwand, Frankenjura a pak se s námi dává do řeči. Nevím, už co jsme si povídali, ale dojem je to nezapomenutelný. Nenamyšlený přesto charismatický usmívající se týpek.
Tento rok přelézá cestu Action Directe 11/9a, Waldkopf, Frankenjura, nová cesta, první cesta na světě ve stupni 9a. Rok na to Wolfgang umírá při autonehodě.
V těchto dnech si připomínáme patnácté výročí od jeho tragické smrti. Pokud budete mít cestu kolem, můžete se zastavit a prohlédnout si jeho hrob v centru Frankenjury na hřbitově v Obertubachu.
(24. října 1960 – 31. srpna 1992) se narodil v Ludwigshafenu (Německo). Je stále považován za jednoho z nejtalentovanějších a nejznámějších skalních lezců všech dob.
Wolfgang začal lézt s otcem na skalách ve Pfalzu nedaleko jeho rodiště. Od roku 1975
téměř každý víkend 13ti letý Wolfgang vyrážel do Pfalzu za lezením.
V průběhu pozdějších let stále zdokonaloval svoje lezecké schopnosti, až se propracoval do světové lezecké špičky a to zejména díky vrozenému pohybovému talentu a citu pro lezení, ale také díky doposud běžně nepoužívaným metodám cíleného tréninku.
V období jeho působení v oblasti sportovního lezení se mu daří neustále posouvat hranice možností a jeho cesty jsou označeny jako milníky vývoje v našem sportu. Jsou to například:
1984 Kanal im Rücken (10 UIAA),
1985 Punks in the Gym (10+ UIAA)
1987 Wallstreet (11- UIAA).
Action Direct ve Frankenjuře nastavil 11 stupeň (fr. 9a) , který stále je brán jako etalon pro tuto obtížnost.
Wolfgang coby profesionální sportovní lezec lezl velmi intenzivně a tak kromě cest, které lze považovat za milníky světového sportovního lezení, podnikl i řadu dalších velmi zajímavých až bláznivých cest.
Známé jsou jeho sólo přelezy. Mezi nejznámější patří sólo přelez cesty Separate Reality (8+/9-) v Yosemitech 1986 a sólo přelez cesty Sautanz 9- ve Frankenjuře.
Wolfgang Güllich také se svým přítelem Kurtem Albertem vylezli novou cestu Eternal Flame (9-) na 6.251 m stěnu Nameless Tower v Karakorumu a cestu Riders on the Storm (9 A3) v Patagonii.
Nebyla jen období úspěchů, přišly i pády, jeden z nejhorších potkal Wofganga v Anglii v oblasti Millstone Quarry, kde se pokusil přelézt cestu prvně přelezenou Angličanem Ronem Fawcettem.
Cesta Master's Edge E7 6b je hodně pěkná linie, jedno z prvních E7 na gritu. Cesta vede podél rafinovaně technického a vyvažujícího sokolíku a končí mohutným skokem do vrcholového madla. Master's Edge je z kategorie těch „lépe zajištěných“, neboť asi v polovině stěny je místo pro malý friend ve vrtu ve stěně. Moffat o této velmi technické cestě prohlásil, že ten, komu by se podařilo ji přelézt bez řádného top rope nacvičení, by byl skutečný mistr.
Právě Wolfgang Güllich se o cestu pokusil stylem on sight a nad tímto friendem v prvním pokusu spadl, friend ho zachytil a on se nechal spustit na zem. Pak před dalším pokusem jištění testovali tak, že se do něj s kamarády všemi silami zavěšovali. Při druhém pokusu Wolfgang spadl opět a jištění vytrhl a při dopadu na zem si pak poranil (zlomil obratle?) páteř.
Také média si sympatického Wolfganga oblíbila. V roce 1988 se Güllich stal hostem oblíbeného šou německé televize nazvaného Wetten, dass..? , kde před celým národem Wolfgang soutěžil s vybraným silákem, kdo udělá více shybů na jednom prstu.
1990 poznal svoji budoucí ženu Anette a 1991 se vzali. Z úsměvných zajímavostí se také patří zmínit Wolfgangovu hereckou dráhu, kdy ve známém filmu Cliffhanger byl dablerem v lezeckých scénách Sylvesterovi Stallonemu. 29. srpna 1992 Wolfgang Güllich havaroval při jízdě po A9 nedaleko Ingolstadtu a dva dny na to zemřel, aniž by se probral z komatu. S největší pravděpodobností usnul za volantem. Pohřben je v Obertrubachu.
Wolfgang Güllich 1960 – 1992
Wolfgang ukázal cestu lezcům ve Frankenjuře a zbytku lezeckého světa nejen svými výkony na skalách, ale i svým životním přístupem.
1977 Jubilöumsriβ VII-, Nonnenfels, Pfalz, nová cesta 1978 Superlative VIII, Bruchweiler Geierstein, Pfalz, nová cesta 1979 Utopia VIII, Asselstein, Pfalz, nová cesta Supercrack 5.12c, 9-/9, Shawangunks, sedmý přelez Crimson Cringe 5.12a, Astroman 5.11+, Yosemite (osmý přelez) 1980 Hangdog Flyer 5.12c, Yosemite, opakování Tales of Power 5.12c, Yosemite, desátý přelez Razors Edge 5.12c, Yosemite, druhý přelez 1981 Locker vom Hocker VIII, Wettersteingebirge, první 8 v Alpách Sautanz 9-, Göβweinsteiner Wand, Frankenjura, první RP přelez Chasin’ the Trane 9, Krottens. Tur., Frankenjura, druhý přelez slavné Bacharovo cesty. 1982 Equinox 5.12c, Joshua Tree, druhý přelez Cosmic Debris 5.13a, Yosemite, třetí opakování Phoenix 5.13a, Yosemite, šestý přelez Grand Illusion 5.13c/IX+/8a, Sugar Loaf, druhý přelez, předjištěno 1983 Magnet 9/9+, Richard-Wagner-Wand, Frankenjura, druhý přelez Mr. Magnesia 9+, Schellneckwand, Frankenjura, nová cesta RP, první Wolfgangova cesta v 9+ stupni Fenrir 7c+, Verdon, přelez 1984 Rève de Papillon 8a, Buoux, přelez Sale Temps pour les Caves 8a, Verdon, přelez Papi Onsight 7c+, Verdon, druhý přelez Face 10-/8a+, Schellneckpfeiler, Frankenjura, přelez Kanal im Rücken 10/8b, Kastlwand, Frankenjura, nová cesta, první 8b cesta na světě Zombie 10-, Quaderwand, Frankenjura, druhý přelez Vandals 5.13a, Shawangunks, druhý přelez první cesty za 5.13 v Gunks Weg durch den Fisch 7+ A4, Marmolada, Dolomites, třetí přelez In Unterholz Xa/b, Brosignadel, Elbsandsteingebirge, třetí přelez Kamikaze Xa/b, Rauensteinturm, Elbsandsteingebirge, druhý přelez 1985 Punks in the Gym 10+/8b+, Arapiles, Australia, první 8b+ na světě Wisdom of Body 30/8b, Arapiles, Australia, nová cesta Yesterday Direct 28 OS, Arapiles, Australia, jeden z prvních on sight přelezů obtížnosti 7c+ Masada 30/8b, Arapiles, Australia, třetí přelez Pferdefuss 10a, Teufelsturm, pátý přelez 1986 Ghettoblaster 10/10+/8b+, Rabenfels, Frankenjura, nová cesta Sautanz 9-, Göβweinsteiner Wänd, Frankenjura, sólo Separate Reality 5.11d, Yosemite, sólo Midnight Lightning V8, Yosemite, opakování Revelations E7 6c, Great Britain, opakování Fireball 10b, Peterskirche, Elbsandsteingebirge, druhý přelez Lustgarten 10b, Lolaturm, Elbsandsteingebirge, čtvrtý přelez 1987 Wallstreet 11--/8c, Krottenseer Turm, Frankenjura, první 8c cesta na světě Level 52 10+/11-/8c, (Klagemauer, Frankenjura), nová cesta Gunfighter 5.13c, Hueco Tanks, přelez Moonbeam Crack 5.13b, Joshua Tree, první přelez 1988 Yugoslavian route 8+, Nameless Tower, Karakorum, first RP přelez 1989 Eternal Flame 9-/A2 jedno A2 místo téměř na vrcholu, Nameless Tower (neboli Trango Tower) 6251m, Karakorum, nová cesta, Kurt Albert, Milan Sýkora, Christoph Steigler, nejtěžší cesta v Himalajích 1990 Highlight 10+/8b+, Hängender Block, Frankenjura, první přelez 1991 Action Directe 11/9a, Waldkopf, Frankenjura, nová cesta, první cesta na světě v 9a stupni Riders on the Storm IX/ A3, Torre Central del Paine, Patagonia, nová cesta, team Kurt Albert, Bernd Arnold, Norman Bätz, Peter Dittrich 1992
29. srpna 1992 nehoda
Další podklady:
Tilmann Hepp, A Life in the Vertical, Wolfgang Güllich – biography, Stuttgart 1994
Tilmann Hepp, Action Directe, A profile of Wolfgang Güllich, "Rock and Ice" 1992, No. 48
Nicholas O’Connell, Beyond Risk, Conversations with Climbers, London 1993
Beth Wald, Interview with Wolfgang Güllich, "Climbing" 1987, No. 102
W. Gullich nejen neustále zvedal maximální obtíže na skalkách a vylezl cesty, které patří i po tolika letech k těm z nejtěžších. On navíc dostal volné lezení do Himálají (Trango Tower).
Citát od W.G.: Jsou lidé, kteří lezou velice obtížné cesty, ale žádná legrace s nimi není, ty opravdu nemám moc rád.
Z tištěných rozhovorů na mne udělal obrovský dojem spojením nesmírného zaujetí pro lezení, spojeným s nadhledem a humorem.
Super, pěkně jsi článek načasoval na den výročí, škoda překlepu v klasifikacích v chronologii u roku 1983 (Magnet,Mr.Magnesia). Ale všichni jsme jen lidi
V milnících obtížností by bylo možná dobré uvést:
Punks in the gym - Australie, Arapiles.
Ostatní cesty jsou ve Frankenjuře.
Jirko, umíš napsat článek, všechna čest.
Je krásné si nad vzpomínkou na jednoho
z velkých G německého národa - Wolfganga Gullicha uvědomit, jak jsou některé výkony minulosti nadčasové, stále platné pro přítomnost i budoucnost, budou mít stále vytříbený zvuk jako housle Stradivariho. Každý houslový virtuos si chce zahrát na Stradivárky, lezecké hvězdy chtějí si do deníčků zapsat
A.D. 9a Frankenjura, L.P. 2... ...
Kdo by rád uctil Wogiho vzpomínku a navštívil místo jeho posledního odpočinku v Obertrubachu, hrobeček najdete na hřbitově viz Jirkův nákres, GPS souřadnice 49°41'45" sš, 11°20'59" vd. Je snad samozřejmostí, že by bylo krajně nevhodné si odsud odnášet něco "na památku".
hezkej clanek o fenomenalnim lezci. Jen jsem se chtel zeptat zda autor uvedeny pod clankem opravdu dojil presky na Weissensteinu v roce 1987 a osobne se s temi dvema setkal, potom obrovska gratulace k tomuhle zazitku. Pamatuju se, ze tou dobou nebylo uplne jednoduchy ziskat cestovni dolozku pro ucely vikendovyho lezeni v Jure, ale bylo mi jen 11 tak sem to mozna nevnimal, nejsou mi nejak jasny prameny clanku? jestli jsem je prehlidnul tak se omlouvam
Jo, je to tak bylo to obtížné se dostat do oblasti kam teď jezdíme po dálnici téměř každý týden. Ale touha vidět slavnou Frankenjuru tehdá spojila dva plzeňáky a jednoho kluka z Prahy navštívit tuto oblast ještě v období, kdy byly betonový zátarasy na hranici.
Tenkrát se doba vlády komačů už tak nějak lámala a kdo složil z účtu asi 36,- DM á den mohl pak vycestovat.
čauves,měl bych takový začátečnický dotaz,existuje něco jako nastřelovačka friendů nebo obecně jištění?třeba pokud je spára dosti úzká,tak abych to do ní narval..díky
Jojo, normálně to koupíš, nejlevnější jsou v Baumaxu. Kup si benzínovou nebo elektrickou, ne hydraulickou, ta sice umožňuje nastřelení jištění do spáry i tam, kde původně spára nebyla, ale zase se musíš tahat s těma hadicema dole od čerpadla.
Proč se ptáš na místě pod tímto článkem?
jj, ja mam normálně AKUčko od BlackDiamondu a v pohodě..je to teda konstruovaný jen na ty jejich friendy, takže třebas ty od Kouby tím nastřelovat nejdou.Do delších cest si beru ještě náhradní akumulator,to samý platí když je zima,to se to pak hned vybije. Je to teda trochu větší investice,ale pokud trochu jezdíš po světě, určitě se vyplatí.
Ahoj, nastřelovačka friendů neexistuje. Zakládání friendů chce trochu zručnosti, poku je chceš ovšem opakovaně používat :o). Když ho vložíš do spáry nebo jiného vhodného místa úplně zavřený, tak už ho nikdy nevytáhneš. Vždycky je potřeba nechat vůli aby si ho mohl ještě povolit a vybrat. Kam už nejde friend, tam určitě půjde nějakej ten vklíněnec.
Pěkná vzpomínka na toho, který lezení posunul o pořádný kus dopředu a jehož celkový přínos vnímám jednoznačně jako pozitivní a motivující. Patřím k těm, kteří měli to štěstí, že Wofganga na skalách potkali. Bylo to někdy v dubnu roku 1982 v Sasku a Wolfgang tehdy dělal patrně první přelez cesty Arnoldovy cesty Turnübung (AF IXc) na Ostervorturm na Schrammsteinech. Nic jsem o něm v té době nevěděl, jen, že je to nějaký docela známý lezec ze Západního Německa. V té době (nejen) lezci zpoza "železné opony" nějak automaticky budili pozornost, zejména když se pustili do čerstvého "prásku". Zpod prvního kruhu napřed elegantně "seběhl" aby pak napodruhé byl úspěšný a celkem rychle pak cestu vylezl.
Fiha, to byl jeste mlady ucho- 21 a kus. Ja ho mel tu cest potkat o prazdninach 1991 (nebo 90 uz nevim) na Richardovi (Jura), svalnatej typek s temer Prcasovskym usmevem, prijel s nejakym rostim, dal si Magnet a frceli dal. Kdybych umel cist z hvezd, byl bych si byval nechal podepsat aspon kopacky, jenze...
Doporučiji si v tom rozhovoru přečíst jeho názor na závodní lezení a na prvovýstupy na skalách (v pdf strana 4).
Těchto lezců si vždy budu vážit více. Při čtění poslední stránky jsem si vzpomněl na dnešní "skalní" vývoj (hlavně asi Chris Sharma a u nás v tuzemsku pískovcové hardcore prvovýstupy).
Wolfgang to hezky napsal. Skály jsou prostě o něčem jiném, lepším, záživnějším :).
Z toho, co jsem se o Wolfgangovi dočetl v různých časopisech nebo knihách na mě udělalo veliký dojem. Je totiž hodně lidí, kteří jsou úspěšní nebo dokonce slavní, ale jen málo z nich se bude bavit s lidmi, kteří na jejich výkony prostě nemají. Navíc si ho vážím jako člověka, který hledal vždy nový směr, nové cesty i oblasti. Škoda jen, že jsem neměl tu čest se s ním setkat.
W.G. byl a je a bude velka inspirace pro me a mnoho jinych.Cest jeho pamatce!!!
Ted bych chtel vyuzit teto 'konglomerace' a:
Ahojki ... shanim informace o boulderovani ve Frankenjure ... muze me prosim nekdo 'nasmerovat' ci dat nejake info???...dik ...Sharka Zdeninsyn
PS: sharka@usa.com
Nerad bych tady byl za hnidopicha - ten clanek je mooc hezky - ale nejak mi nesedi, ze v roce 1960 narozenymu Wolfimu bylo v roce 1975 teprve 13let. On byl ty dva roky v nake hybernaci ci co? Jinak komu cest tomu cest... byl to frajer;)