Pomozte vydat knihu Dobrodružství v prášku… přidáte jen vodu Křest lezeckého průvodce Vltavská žula Legenda jménem Chroust, publikace o životě Vladimíra Procházky
UPDATE + 2 videoukazky Jako horal a kameraman jel jsem na Mont Blanc aby mohl natocit dokument. Coz se mi podarilo. A co zazil pri vyslapu na Mont Blanc, nejen natocil ale take napsal svuj clanek.
Muj vyslap na Mont Blanc 4810 m.n.m.
Má cesta na vrchol nejvetsi hory Evropy Mont Blanc zacala uz pred pul rokem v jednom utulnem byte na kraji Opavy po prohlizeni festivalovych filmu s outdoorovou tematikou.
Myslenka vyslapu mi tak zapalila, ze jsem se zacal intenzivne pripravovat k realizaci tohoto planu. A nejen vylezt na "strechu Evropy" ale take zaroven natocit dokument o vyprave. Natocit takovy dokument, aby mohl poslouzit ostatnim horalum a zacatecnikum. Protoze rocne tato "hora Hor Evropy" si vybere svou nemilosrdnou dan, a to cca 100 lidi...
Po tech vsech trapeni a starosti kolem viza (ktere velice dobre zna jen malo lidi) jsem konecne byl v kempu kousek od francouzkeho mesta St. Gervais. Vecer jsem zasel k mistni lagune De Le Passa, kde jsem si sedl na travu a chvili meditoval. Spise psychicky a dusevne jsem se pripravil na zitrejsi vyslap. Pred mnou byla cista a klidna laguna Less de Passy a v dali cely masiv Mont Blnacu s jeho zasnezenymi vrcholy. Obloha byla cista a nebe modre v zari zapadajiciho slunce. Podekoval jsem do vesmiru a zaroven vsem, a uz jsem byl myslenkou na vrcholu...
Den "D" byl tady a ja v nedeli rano popadnul svuj cca 30-kg bagl a vyrazil smerem na masiv Mont Blancu. Pocasi bylo nadherne - krasna modra obloha. Zadny mracek. Zadny vitr a slunce prijemne hralo a bylo mi fajn, zvlast kdyz teplota dole byla +28 C. Po kratke ceste jsem nastoupil do mistni "zubajdy" Tramway de Mont Blanc a vyjel tak do Le Nid d Aigle (2372 m.n.m.) a dale uz byla cesta jen po svych dvou. Mel jsem v planu dojit dnes do chaty Aig. du Gouter- 3817 m.n.m., kde jsem si chtel postavit svuj stan, toz prevyseni 1000 m na vzdalenost cca 3,5 km stalo za to, zvlast kdyz mas na zadech 30-kg bagl. Na chate du Gouter jsem chtel prespat a udelat si aklimatizacni vyslap. Do ledovce jsem dosel tak, jak ve Vysokych Tatrach - v klidu, v pohode a v kratasech. Dal mne cekal ledovec a skaly az k samotne chate du Gouter. Tady uz prisla rada na zimni obleceni, rukavice, macky, cepin, sedak, helmu, karabiny atd. Na ledovci se cesta rozchazela smerem k blizke chate Tete Ruoose (3167m.n.m.) a na muj dnesni cil du Gouter (3817m.n.m.). Nejdrive jsem pro svuj zaber video scen zasel:-) na chatu tete Rouose. Pak po male prestavce jsem vyrazil na du Gouter....
Pred mnou byla velka skala a mala nepatrna cesta v ni az k samotne chate. Dalo by se rici, ze uz z dalky byla videt samotna chata, jak vycniva na kraji skaly. Bylo to jak magnet. Pritahovala k sobe. A ja vyrazil k ni... Teplota byla prijemných minus 5 stupnu.
Jiz z internetu a info za pul roku jsem videl, co me ceka. Dost nebezpecny usek.... usek nekonecnych padajicich kamenu, sem tam lavin, sem tam neprijemnych nehod.... Vnimal jsem, co sama hora rika a zaroven co rika muj 6 smysl.
Dosel jsem do mista, kde jsem musel prejit pres kolmy svah na druhou stranu skaly. Coz bylo cca 100 m. Pres tento usek bylo natahnute lano pro sebejisteni. A v ten moment zacaly padat kameny pres tento usek. Nastesti horalove stali po obouch stranach toho useku jen na okraji. Kdyz byl klid, zacali ihned prechazet tento usek. Kdyz prisla rada na mne, tak jsem se poradne podival na horu a po ujisteni, ze je vse v poradku, jsem utikal o 106 s baglem na zadech tech cca 100 m. Vauu.. To byl adrenalin. Otacis hlavou jak majak na aute. Dopredu kam slapes, doleva nahoru - at tam neco neleti, doprava dolu, abys videl, co te ceka.. a zase dopredu.. Hlavne met hlavu v klidu a zbytecne nezmatkovat. Neni duvod a neni proc. Jit dopredu a nezastavovat. Po chvllce jsem mel ten usek za sebou. Ale dal jsem nemohl pokracovat, protoze byla doslova zacpa. Chodnik na horu byl uzky a jen pro jednoho cloveka. Takze nejdrive vsichni pockali, az shora skupiny slezou dolu k lanu a pak teprve zdola mohli jini jit nahoru a dal.
Konecne jsem vyrazil dal. Cesta na horu vyzadovala kondicku, vytrvalost a odvahu. Nektere useky byli zajisteni ocelovym lanem. Jinde jsem slapal po svych jen nahoru jak v Tatrach, jinde jsem se drapal jak na Gerlach, nebo po 4 :-) Obcas jsem si při vyslapu nahoru s mackami, cepinem a hulkou a baglem na zadech povidal sam se sebou - coz ma kamera zaznamenala:
Kamziku, Kamziku, kam ty lezes se svym baglem, az nekam do pr..... jak idiot.... Mohl jsi v klidu sedet doma, uzivat si tepla, leta, balit nejakou peknou holku a travit cas s ni ... A ty neeee !!! Furt musis nekam lezt a chodit do vysek... No joo, proto jsi Kamzik....
Jisteze ten vyslap dal zabrat na telo. Zvlast kdyz citis pomalu kazdy gram v batohu. No jo... ten proviant na tyden:-) Po ceste jsem potkaval ruzne skupiny, co sly jak nahoru, tak dolu. Snad z celeho sveta. A tady take bylo ve zvyku zdravit (jak u nas)
- Bonjur.
Jednou jsem pri takovem setkani omylem rekl italsky:
- Buon giorno.... ozvalo se:
italiano?
No Italiano, A Iim czechisen.. Czech Republik...
A ozvalo se..
„Ty vole, a proc to nereknes normalne cesky?“ :-)
Bylo to prijemne setkani se svyma. Taky jsme si trochu popovidali pri lane. Dozvedel jsem se, ze vcera jednu skupinu silny vitr smetl z hrebene.... a ostatni dulezite informace. Kazdy sel dal po svych. Oni dolu, ja nahoru. Tesne pred vrcholem chaty du Gouter jsem potkal dalsi tri Cechy, co sli smerem nahoru. Seznamili jsme se a domluvili se, ze spolecne postavime stan a zitra rano spolu vyrazime na Mont Blanc. Tech poslednich 100 m vyslapu do chatu dalo za sve. Nekonecny a zaroven pomalu priblizujici se chata. Sklon kopce byl vice nez 50%. Drzel jsem se lana, cepin a macky delaly sve a ja se drapal vys a vys. Bylo videt, jak na kraji chaty stali lide a divali se, jak kdo splha, drape se nahoru. Az tam dorazil uvital me potlesk horalu. Bylo to prijemne. Z me pusy vyletelo JO, JOO, JOOOO... a vztycil nekolikrat pravou ruku s cepinem nahoru:-) Po chvilce pauzy jsem uz take stal na kraji chaty a dival se dolu, jak dalsi horalove lezou nahoru. A take stejne jsem uvital, kdyz nekdo vylezl k samotne chate. Na to nebylo zapotreba jazyk. Horalove spojte se:-) Vauuu
A sel jsem stavit svuj stan kousek od chaty. Jit po uzkem hrebenu a videt rozhled zleva a zprva... to byla nadhera. Zvlast kdyz jsem uvidel stanove mestecko s mnozstvim stanu a horalu kolem nich. Mozna jsem byl ve stredu pozornosti, protoze jsem jediny mel na sve helme pripevnenou kameru a nadpisy: CAMERAMAN, CZECH REPUBLIC, SACHA :-)
Jsem horal a kameraman tak, jak ma byt. Takze jsem celou cestu a okoli v ramci moznosti natacel.
Legrace byla, kdyz jsem nasel misto na stan vedle dalsich ctyr a zacal zakopavat svuj stan. Byl citit nedostatek kysliku a take unava. Takze jsem se nemohl namahat, protoze hlava reagovala hned - toceni. Takze zakopovani do zmrzleho snehu jsem delal po chvilkach. Parkrat jsem do toho rypnul, parkrat nadech a vydech, odpocinek a vykopany snih dat stranou a vse nanovo. Vydech, nadech, odpocinek a rypani ve zledovatelem snehu. Jednou mi ujela ruka z lopaty a ja tou rukou narazil do ledu. Coz z mych ust vyletelo jednotne:
Do prd.... prace.
V ten moment se ze blizkych stanu se ozvalo:
Hele, tady je dalsi cech, dalsi nas!!!!!
:-)
Nebylo co dodat. Usmev na tvari se mi rozzaril jeste vic a ja zahodil svoji lopatu. Hned prisli ke mne lidicky a na uvitanou mi dali "malou" stamprlu slivovice. To bylo uvitani ! Vauu... Hlava se ti toci, chybi ti kyslik, vitr fuci jak blazen, kolem jen snih, teplota -10 C pod nulou a.... ohniva voda. A proc ne... Na zdravi a na vyslap na Mont Blanc..
Kdyz jsem mel postaveny stan a zbytek Cechu dorazil do taboriste, vecer jsme si jeste povidali a pak sli spat. Ja jsem si mezi tim natocil zapad slunce ve vysce 3817m... nadhera.... A bydleni za neuveritelnu cenu "0" Euro :-)
Po jidle a priprave na zitrek jsem sel spat. Ale nejak jsem nemohl usnout. Dalo by se rici, ze jsem skoro nespal. Venku byl vitr a muj stan, ma horska utulna vila sebou sem tam kmitala. Spat se mi vubec nechtelo a take jsem nespal.
Noc... 2:30 budicek. Vyska 3817m.n.m. Teplota -12 C.
Natahuji na sebe vse, co je potreba na vyslap na Mont Blanc. Zimni veci, sedak s karabinami, lano, nahradni rukavice do batohu. Delam si caj a malou snidani (stejne bych jiné jidlo do sebe nedostal). Musli tycinky, cokoladove oplatky, hroznovy cukr a platky anansu jsem si pribalil sebou - joooo!!!! Do pet lahve nalivam 1,5l vody, caj do termosky a na lehko ve ctyrech vyrazime smerem na ....svou HORU do vysky 4810m.n.m.
V 3:05 vyrazime spolu s dalsimi "svetluskami" na blizky kopec Dome du Gouter - 4304 m.n.m. Krasna podivana jak vidis jen same svetla celovek, tahnouci se az nekam za kopec. Neco jako svitici vanocni retezec. Vauuu. Stoji to za to. Zapinam svou celovku s moznosti vyberu sviticich led diod - kvuli kamere. Chlapci delaji totez. Radeji pridavame dalsi 4 svetla do tohoto "vanocniho" retezce.
Mame prekonat 1000 m rozdilu na velmi kratkem useku. Rikam sam sobe v duchu... to dnes bude slapak, Saso:-) A take ze byl!
Chlapci byli ve velkych horach poprve a bylo videt, jak se pokouseli nasadit rychle tempo.. toz jsem jim hned rikal, at zpomali. Hora nam neutece a bylo by zybtecne, kdybychom predcasne ustvali sami sebe. Po chvilkach jim tempo kleslo a zacali vice odpocivat. No jo, mladi a nezkuseni.... Ja jsem sel svym pomalym tempem, tak jak patri v takove vysce, zvlaste do kopce, co ma stoupani az 45% a chybejici kyslik. Nastesti jsme nebyli na lanu. Kdyz jsme vylezli prvni velky kopec Dome du Gouter 4304 m.n.m, slunce uz pomalu zacalo vychazet. Nadherna podivana v te vysce. Před nami byla plan dlouha cca 500 m a pak stoupak pres chatu Valotka 4362 m.n.m az na vrchol. Vse bylo perfektne videt jak na obrazku. Jen slapej po svych vys a vys. Na chate Valotka jsme si dali mensi pauzu, pri ktere mi uklouzla flaška s vodou...
Vauuu, ta ale jela dolu a dolu jak o zivot... Zbyl mi jen caj v termosce a pak uz prijde rada na klasicky snih :-) Coz jsem zkousel uz v zime v Jesenikach v ramci svych priprav. Dehydratace nad 4000 m.n.m je dost nebezpecna. Neni dulezite tolik dostat do sebe jidlo jako vodu. Pri vystupu se potime a telo spotrebuje sve a take sve zada zpet...
Od chaty Valotka se navazujime vsichni 4 na lano. Musel jsem chlapcum pomoc navazat se na lano. Novacci. Ukazal jsem, co a jak. Rekl jsem, co maji delat v pripade problemu a jak maji jit dal. Bylo jim vsem cca 25 let. Nikdo je neucil, zadny kurs lezeni a chozeni v horach. Jen odvaha a chut byt nahore. Coz obcas nestaci. Ale byl jsem rad, ze jim predal svou zkusenost, tak jak kdysi jsem sam dostal. O zadny strach tady neslo. Nebal jsem se a nemel jsem starch. Proc? Kdyz sila vule je silnejsi a optimizmus jsme meli vsichni. Dal uz jsme sli jako jeden celek. Ja byl pro jistotu az na konci lana dole. A samosebou natacim, jak vse probiha. Stoupani nahoru probihalo ve stylu: 20 kroku, pak stop a odpocinek. Nádech, výdech ... a dalsich 20 kroku sup....
Posledni 100 m tady byli take nekonecne... Nejdrive jdes po uzkem hrebeni, zleva mas kruty svah smerem do Francie, hned zprava kruty svah do Italie. Vyber je bohaty, zvlaste kdyz je pred tebou stoupak cca 40 % nahoru a za tebou.... jen dalsi horolezci. Jen jdes vys a vys.
Nepremyslis, v hlave prazdno ... Krok sun, krok sun, nádech, vydech a sup dal ...Jeden maly vrchol a vzapeti dalsi stoupak. Vyslapes ten druhy a hned za nim treti... stejna scena... uzky hreben s moznosti vyberu.. .. vylezes ten treti a myslis, ze jsi uz na vrcholu.. a HOUBYYYY :-) mas dalsi pred sebou.
Ale fakt uz posledni...Venku je -10 C. Vitr jako by prestal a zmizel. Vrchol....
A ta radost, kdyz clovek vyleze az na samotny vrchol Evropy... to se neda popsat. Rozhled, kam jen muzes, vidis jen same kopecky hor. Modra obloha bez mracku az do nekonecneho vesmiru, hrejive slunce nad tebou a pod tebou... mala mesta, vesnice, pole, lesy.... jak na sachovnici. Vrchol Mont Blancu me prekvapil, ze byl siroky a dlouhy. Jen me trochu zamrzelo, ze na NEJVETSI HORE EVROPY nebyl zadny kriz, znak, proste nic, co by naznacovalo vrcholovy bod nej nej hory Evropy. Coz uz. Presto radost, kterou jsem mel, se neda popsat.
Po chvilce odpocinku a blbnuti s fotaky a kamerou, sli chlapci dolu. A ja zustal jeste dele nez hodku na vrcholu !!! Jen tak jsem tam sedel a meditoval. Jedna skupina se stridala za druhou a mne bylo fajn. Sedel jsem a podekoval vsem. Vzpomnel jsem si skoro na vsechny. Na blizke a vzdalene, na pratele a na zname, na lasky minule, ztracene, na ty, co mam moc v srdcicku a na ty, co bych rad videl. Lidem, co mi pomohli tak, ci onak k cili. Proste vsem poslal svuj tichy, ale radostny pozdrav z vrcholu plny energie. A tak po hodine sezeni a nataceni vrcholu jsem zahajil sestup do sveho tabora, smerem na chatu du Gouter, coz bylo treba sejit skoro 1000 m niz. Po ceste jsem mel zizen a proto jsem přesel na nahradni reseni ziskavani vody, konzumaci snehu spolecne s protejnovymi tycinkami a jinymi dobrotami. Ten sestup byl take narocny na nohy. V ten moment mi doslo, ze jsem si spatne ostrihal nehty na nohou... toz davaly o sobe vedet zase nozicky... Kdyz jsem konecne dorazil do stanu, musel jsem nejdrive svuj stan presunut jinam. Ten vitr ho trochu rozlozil. Takze jsem nejdrive premistil a zakopal stan do cca 0,5 m snehu. Protoze bylo varovani, ze prijde silny vitr a mozna bourka. Takze jsem zahraboval stan, tak jak jsem mohl. Pak uz jsem zalezl do neho a konecne si uvaril vodu na piti, na polivku a jidlo. Unava jako by pominula. Tak jsem si jeste hned ostrihal nehty na nohou, tak jak patri. Ale bylo uz pozde...4 nehty na nohou odnesly sve. Smula, ale jinak v poho. Na chvilku jsem usnul. I kdyz jsem se citil odpocaty... na sestup uplne dolu jsem se necitil. Ta skala, po ktere jsem musel slezt dolu.... nebyla hracka, ale trvrda realita. Takze jsem radeji zustal v tabore pro nacerpani sily na zitrejsi sestup dolu. Prosel jsem se po kopci, sem tam popovidal v ramci svych jazykovych schopnosti s dalsimi horalami. Vecer uz bylo citit silnejsi vitr, ale mne to nevadilo. Zalezl jsem si do sve "vily" a navic jsem si pripadal jako krtek v nore. Usnul jsem jak maly hned po veceri...
Rano ku podivu bylo jasne, ale vitr... ten stal za to. Zvlast kdyz jsem musel udelat mensi potrebu - odskocit si. To byl zazitek. Mit na sobe nejen zimni veci, ale i sedak, macky, cepin a jeste kdyz fouka dooooost silny vitr... Trochu jsem se u toho pobavil a zasmal. Zaklekl a poradil si :-) K čertu, ten snih byl sakra studeny....Nechtel bych byt jeden mesic nekde v Himalaji... Hygiena ve 4000 m.n.m se vsim vsudy ... zvlastni komfort. Vauuu
Dnes nebylo doporuceno chodit na vyslap na Mont Blanc. Presto se hodne skupin o to pokusilo. Ja jsem popadnul svou kameru, stativ, macky a sel jsem smerem na Valotku, abych mohl v klidu natocit lepsi zabery ze stativu nez z helmy. Citil jsem se uplne v pohode... nadmorska vyska mi vubec nevadila a ja ji necitil. Mel jsem naopak lehkost. Spanek mi pomohl a adaptace byla ok. Takze me nohy samy nesly vys a vys. Tech vyskovych cca 500 m smerem k Valotce jsem prekonal bez problemu, i kdyz byl kopec delany jak na sjezdovky. Po ceste jsem potkal hodne skupin, co se vracely z pokusu o vyslap. A vsechni rikali - No Mont Blanc.
Jasne ze No!!! Kdyz byl dost silny vitr, jenom nenormalni bude zkouset jit na vrchol. Ten vitr zesiloval vice a vice. K Valotce jsem nedosel. Zustal jsem tesne pod ni. Zjistil jsem, ze jsem si zapomnel vzit sebou slunecni brejle.... Prisel jsem na to hned, jak zacalo vychazet slunce. Presto se mi podarilo natocit hodne dobrych zaberu. Cestou nazpatek jsem si prikryval oci satkem, kapucou a rukama. Prvni věc co bylo kdyz jsem dorazil do stanu - slunecni brejle.. Vauuuu...
Po dalsim odpocinku a jidlu jsem si zbalil veci, stan, bagl a zahajil sestup uplne dolu az k chate Tete Rousse, kde jsem mel v planu prespat. Ten usek cesty dolu po skale... to byl zazitek.
Zhruba ve ctvrtine sestupu v jeden moment ozvalo se mensi dutiva rana a po chvilce..... po chvilce jsem uz uslysel, jak na me helme ozyvaji se rany bam, bam bam... Prvni myslenka byla - LAVINA, KAMENY.
Attention, avalancheeeee!!!!! ozvalo se v horach......
Intenzivne jsem se primacknul ke skale zady, zajistil sam sebe karabinou a smyckou o ocelove lano a dival se, jak po stranach zacaly padat ruzne velikosti kamenu. Zleva, zprava, shora...a pritom zadny strach a panika. Jen jsem zkusil zavolat v ten moment jedne mile bytosti, na ktere mi moc zalezelo, ale bohuzel nikdo nezvedal... bylo mi smutno... a kameny padaly dal... bam bam bam... primo na moji helmu. A na ni byla kamera.!!! DO HAJE, vynadal sam sobe... Ale nemohl jsem v ten moment nic delat. Odnese to kamera nebo ma hlava, kdyz si sundam helmu... jen zkusil kameru zapnout, at nahrava....
Stal jsem tak, jak jsem mohl a cekal, az se vse sklidni... Nevim jak to vse dlouho trvalo. Mozna, ze jen malou chvilku. Coz v ten moment mi ani nepripadalo.... ale az vse bylo v klidu. Podival se opatrne nahoru, po stranach, a dolu....
Dole nekdo volal o pomoc:
- HELP... Asi tak 50-60 m niz byla mensi skupina horalu... mavali rukama... asi meli zranene...
Po nejake době jsem uslysel a uvidel, jak leti ke skale vrtulnik horske zachranne sluzby. Hledal, kdo volal o pomoc...
Kdyz se vrtulnik ke mne priblizoval, stoupnul jsem si na kraj skaly tak, jak ma byt - ze nepotrebuji pomoc: prava ruka nahoru, leva dolu a od tela, a nohy mirne od sebe. Pismenko "N", coz znamena NO, nepotrebuji pomoc.
Pak jsem pilotovi ukazal pomoci znaku (z vojny....) smer a vzdalenost, kam ma letet. Pilot naklonil dvakrat vrtulnik na stranu na znameni: ze ANO rozumim...dekuji... a letel niz...
Sundal jsem si kameru z helmy a zacal natacet zachranou akci. Padajici kameny zasahly dva horaly. Nevim, zda meli helmy na hlave, na tu vzdalenost (a pozdeji na zaznamu) se mi to nezdalo. Po nejake dobe zachranari postupne odvezli dva lidi z mista nehody.
Kdyz bylo po vsem, hned vsichni horalove na skale ozili a jak mravenci zacali jit dal po svych. Jedni dolu, druhi nahoru. Tak jsem se take dal do pohybu....
Konecne jsem byl mimo nebezpecneho useku skal a stal na kraji ledovce. Puvodne jsem mel v planu zustat na chate Tete Rousee, ale neco mne hnalo jit dalo. Jo, vim co me hnalo jit az uplne dolu.... muj sesty smysl, kteremu jsem naslouchal. Takze jsem prosel v rychlem tempu pres ledovec az ke kraji. Sundal ze sebe zimni veci, macky, hulky vymenil za cepin a podival se dolu... smerem na udoli, kde byla videt nepatrna cesticka vedouci az k "zubajde". Byla to podivana stejne takova jako kdyz jsem stal ve Vysokych Tatrach na Krivani a videl vse dole...
Prede mnou stal celkem nelehky ukol. Slezt dolu az na konecnou Tramway du Mont Blanc za necele dve hodiny!!!!! Protoze po 17 hod. odjizdel posledni vlak dolu...do krasneho zeleneho udoli...do mesta St Gervais.
A ja sel.... kdo me zna z horalu vi, ze umim chodit dost rychle. Nevadil mi ani bagl na zadech. Uz jsem si na neho zvykl. Nasadil jsem tempo jak jsem mohl a "doslova letel" dolu....
Kdyz jsem dorazil az na konecnou stanici do Le Nid d Aigle (2372 m.n.m.), mel jsem takovou radost, ze jedine, co jsem se zmohl ze sebe dostat - sve JO, JOO JOOO a par krat jsem vztycil nahoru svou ruku. Sklidil jsem od lidicek potlest, udiv, radost a dotazy na Mont Blanc. Zvlast vsude pritomni Japonci... fotaky jak blazen, kazdy fotil jako o zivot. Bylo slyset Sasha, Sasha Mont Blanc OK !!!
Good cameraman... Czech republic, good ...
Sve jmeno jsem slysel jeste nekolikrat - no jo, na helme toto vše bylo o me napsano :-)
Za 5 min. prijel posledni vlak a lide zacali nastupovat do neho. I kdyz pokladna byla uzavrena, pokladni mi s radosti prodal listek na vlak... a ja nastupil do neho.
Po ceste jsem si jeste povidal s mistnimi. Prece cesta dolu trvala dalsi hodku. Jeden manzelsky par mi dokonce nabidl, ze mi svezou autem do kempu. Coz jsem velice rad uvital....
A za oknem postupne mizely vsechny zasnezene kopce masivu Mont Blancu, jeden za druhym v rychle priblizujicich se mracich..... Blizila se bourka.
Velka bourka...Byl rad, ze jsem vnimal sve smysly a sve vnitrni ja.
Poznamky:
* Napsal jsem jen cast svych zazitku z cestovani v masivu Mont Blanc.
* Muzu rici, ze vetsinu cesty co jsem popsal - jsem i natacel.
* Vnimal jsem svuj smysl a sve ja.
* Take jsem vnimal co rika sama priroda a hory.
* I kdyz jsem na svou turu vyrazil uplne sam, sam malo kdy byl. Vetsina cesty jsem sel porad s nejakými horaly. Francouzy, Anglicany, Holandany, Italy, Slovaky, Cechy, Polaky, Nemci atd. Proste pripojil jsem se ke skupine a sel dal. Horalove - spojte se:-)
* Od horskeho slunicka a nekonecne nutnosti popijet vodu jsem si spalil dolni ret. Ani nejsilnejsi faktor mi v tom nepomohl, zvlaste kdyz na rtech zustavaji nepatrne kapky vody a utirani take nepomohlo. Dalsi zkusenost do budoucna. Mazat, mazat a mazat :-)
* 4 nehty na nohou mi slezou - dan za to, ze jsem je spatne ostrihal pred vypravou. A to uz je malickost, kdyz si uvedomis, ze jsi stal az na MONT BLANCU.
* Vzdy jsem mel u sebe kompas ... pri jednom vyslapu v masivu Mont Blancu z niceho nic prisla bourka a nebylo videt dale jak na 5 metru. Otocil jsem svuj smer a s pomoci kompasu se vratil zpet dolu. Pomohlo mi to, ze jsem si predtim svuj smer zameroval pomoci kompasu.
* Celou dobu jsem nemel stach a byl jsem rad, ze lidicky, kteri mi pozehnali, se nebali.
Nechtel bych, aby se o me nekdo bal. Strach, uzkost o blizkeho, starost atd. to vse jsou negativni emoce a SILNA ENERGIE, ktera muze ovlivnit chod udalosti. Proto, koho jsem znal jsem poprosil, aby se o mne nebali, naopak - pozehnali a davali radost na cestu. Aby mysleli v tom nejlepsim a optimisticky. Pozitivni mysleni MA TAKE SVOJI VELKOU SILU. Jednou v zivote kazdy zazije něco, co se neda vysvetlit normalnim rozumem. Myslenky a chovani, které získáváme od svych rodicu, ze skoly, ze zivota atd. na pochopeni nestaci. Pak prijde na radu nas sesty smysl a neco co nelze jen tak popsat, ale velice dobre to znaji mnisi z Tibetu a lidi, kteri zasvecuji zivot jinym SMYSLUM BYTI. Coz jsem poznal a znam take.
Byt o krok dopredu nez je skutecnost a verit svym cilum.
Mozna si nekdo mysli, ze jsem nezodpovedny, ze jdu tvrde po svém jak beran...presto to tak neni.
„Neni dulezite, co je na povrchu, ale co je uvnitr naseho ja“.
K horam mam velky respekt, uctu, lasku, cit. Vnimam vse, co se v nich deje a take co rika muj smysl. Strach v nem nema co delat. Bat se a davat najevo - rovna se neuspechu uz od zacatku. A to ja nemel. Uz pred pul rokem v jednom utulnem opavskem byte jsem byl myslenkou na vrcholu hor... a stalo se to, co se melo stat. Byl jsem tam. Dekuji.
Sasa & Kamzik
Jediny zijici puvodni Tatar na Morave.
Pardon.....oprava: zivy Tatar
Hoj a horam zdar :-)
je to tak.mont blanc je jenom jeden.musis si tam sam vylezl.abys poznal co to je.vyska.ledovec.foufi turistu.i vrchol.to je jedinecny hezky mont blanc.
Vizum potreboval protoze nejsem Cech ale Tatar Coz vpada pod Rusko. I kdyz zde trvale byldim hodne dlouho, prece nejsem obcan EU. Proto potreboval vizum. A ta cestina...je uz takova jaka je. Stale ucim se dal Coz pro Tatara je omluvitelne :-) Dekuji. Hoj.
Tak to vysvětluje vše ... díky. Nám to letos nevyšlo, ale času dost. Dolů bychom to chtěli v budoucnu jít přes Midi a vyhnout se tomu lavinovému místu pod Goutrem.
Jej clanek se mi moc libil. Jen bych v te kamene lavine od kameramana cekal: "sakra kamera, hlavne at ji nic nesejme", a pak teprve strach o to ostatni :).
BTW: co jsi pouzival za techniku kamera/dalsi prislusentsvi, nejaka specialni zbastlena udelatka pro prichyceni atp.
Dekuji za komentar. V ten moment clovek nenapadne hodne veci. I kdyz v zlomku sekundy ti proleti hodne udalosti pred "ocima"
kamera Panasonic NV-GS300 3CCD. Musel jsem upravit helmu aby na ni mohl namontovat kameru. Provrtat dva otvory na srouby, maticu, drzak atd. Mel jsem lehky klasicky stativ od Hama a pak tezsi a vice odolny Professional Tripod. Baterie na kameru mel jsem schovane uvnitr batohu v pouzdre a dobre zabalene proti mrazu. S baglu vedl jen drat a pripojovaci konektor. Hoj. Sasa
Dik za odpoved. Ale hned me napadaji dalsi dotazy. Kolik padlo za cestu kazetek? Ostreni automaticky, nebo manual do nekonecna? Co whitebalance? Stacil automaticky (v recenzi co jsem nasel pry funguje u tehle kamery vyborne). Jeste me napadlo mel si vyvedene ovladani kamery (play/pause/...) pres Lanc (nebo co pouzivaji u Panasnicu) nekde po ruce nebo jsi se naucil kameru ovladat na hlave? Jeje hned bych jel taky nekam na hory s kamerou. Jen si musim nejdriv vydelat na vlastni (abych ji mohl v klidu rozbit).
Natocil jsem pres 3 hod. zaznamu za cely tyden co tam byl. (3 kazety ) Natacel jak na manual tak i na automat. Dalkove i rucne. Jak s helmy tak ze stativu. S natacenim pres helmu- je otazka nastavenu uhlu snimani a zkusenosti. Stejne budu pridelovat na brejle dalsi "hledacek" od jine kamery. Aby presne videl co natacim. Jinak nejdrive nastavujes kameru a zkouses co natacis.
Ahoj,hezky clanek! Zajimalo by me to video...myslis,ze je mozne ho nejak videt?:-) Ostatne rekl bych,ze urcite nejsem sam.;-) Diky,mej se a horam zdar!
Video urcite bude pozdeji k dispozice. V zime. Protoze sel tam natacet s cilem ukazat nejsirsemu poctu turistam ktere tam hodlaji jit. Duvod: rocne tam zemre cca 100 lidicek. A hodne krat zbytecne. Proto pripravuji material dukladne. Otazka take sponzoru a CT...
Bavi mne natacet cesty za poznanim krasu hor.
Hoj. Sasa
Pokud to ma mit nejaky "vyukovy" smysl, tak bys to asi mohl konzultovat jeste s dalsimi, nez to pustis do sveta... V CT ti spolknou cokoli, ale pro blaho lidi, kterym je to urcene, je vzdycky lepe vice nazoru. Ale mozna s tim pocitas.
Pokud to ma mit nejaky "vyukovy" smysl, tak bys to asi mohl konzultovat jeste s dalsimi, nez to pustis do sveta... V CT ti spolknou cokoli, ale pro blaho lidi, kterym je to urcene, je vzdycky lepe vice nazoru. Ale mozna s tim pocitas.
skvely inspirujici i bez diakritiky :)
libil se mi tvuj uprimny a uvolnujici clanek a hlavne ten zaver, nejsem cech a mam pocit, ktery mozna mas i ty ze cesi jsou v horach obcas hodne nezodpovedni, mnoho krat se to potvrzuje v Tatrach, tak zdar vsem rozumnym a zdar vsem uspesnym, kteri se vrati ve zdravi :), myslis ze nekde uverejnis i vic ze sveho videa??
No, nepřijde mi zrovna dvakrát zodpovědné se vydávat na Blanc, byť nejlehčí cestou, sám. Stejně není znakem zodpovědného chování "pouštět" flašky s vodou po svahu dolů. Taková flaška s litrem vody do palice, když se projede pár set metrů po ledovci, není asi nic moc příjemného.
Stejně tak třicet kilo na zádech ... žádného místňáka ani guida jsem tam neviděl s batohem větším než 35 l. Možná na nějakej big wall v horách potřebuješ třicet kilo, ale ne na normálku Blancu, pokud teda netáhneš mikrovlnku :o) ... táhnout mikrovlnku na Blanc nesvědčí o rozumném chování jak je v titulku Tvého komentáře, nebo jo ?
... ale hlavní je, že to Saša přežil a napsal působivý článek a k tomu natočil ještě svižné video :o)
Muj dojem z clanku - nekdo se sebral, s minimlanimi znalostni (podobne jako ti ostatni, co tam byli) vyrazil nahoru a pak se o tom pokusil sepsat elaborat, ve kterem by se spravne pochvalil a pochlubil. Nic proti, jako vypraveni do hospody dobry, ale jinak... :-(
ale sasuv popis na mne nepusobi jako pristup amatera. Rekl bych, ze se choval absolutne normalne. A ze mu vypadla flaska? Tobe jeste pri lezeni v horach nic nespadlo?
Myslim, ze k tomu pristupoval zodpovedne, ale jeste nema vychytany co je opravdu dulezity a co je zbytecnost.. Ja taky kdysi na vikendovy vylet na Dachstein vlekl 32kg (same zivotne dulezite veci;-). Ted se vejdu do 15kg a nechapu co jsem tam driv mel za kramy..
Dekuji za nazor chlapy. Co se tyce flasky... priste je uvazu k lanu:-) sjela dolu od chaty Valot smerem Grand Plateau.Coz pekna sjezdovka. Rozum vzdy mel a mam. Jinak by nechodil do hor. A bagl... kdyz spocitas tydenni proviant, hahradni boty, macky, cepin, komplet nahradni veci, lano sedak, karabiny, voda, termoska, termohrynek, plyn.varic 470, stan, lopatku, ola-la i lzicku, lekarnicka, kamera a prisusenstvi k ni vc. batere, a jinych drobnosti jako kompas, mobil, mapa, doklady!! a jejda -zapomnel na nuz, atd. tak zjistis ze neco vazi. Ja kdyz odjizdel tak kamoska dala na vahu. A bylo 31,5 kg. Kdyz jdes do hor na tyden, tak neses vse na svych zadech. Nebo najmes serpu nebo chatu se vsim vsude. Pokud mas na to. Ja jsem horal ktery kdyz jdu do hor, tak chci byt nezavisli na nicem vc, pocasi. A nehodlam byt dalsi obeti Mont Blancu. Navic hodlam pristi rok udelat prechod z Italske strany po hrebenu.
Dokonce kdyz chodim v beskydech, nebo v Tatrach tak vzdy beru sebou vse co potrebujes do hor. Hoj. Sasa
p.S. Na sam vrchol od du Gouter- sel jen s malym batuzkem, s termoskou, s vodou, tycinky a kamera... Vic v clanku.
Ahoj, pekny clanek :-)
(Par postrehu ;-)
V batohu jsi mel tak 10kg zbytecnosti.
Varic je dobry vlacet i na vrsek (piti kdykoliv, je dobry roztopit snih na vlaznou vodu a nasypat nejaky iontak).
Na lane bylo lepsi jit Gouter-Vallot (par trhlin se tam najde) Pokud nekde jit solo, tak hrebinek od Valotky nebo z Tete Rousse na Gouter.
Pokud "jistis" na snehu nekolik novacku tak jdi az nahore, je vetsi sance ubrzdit je (=udrzet je jeste pred rozjezdem - pokud jsi pod nima tak neni sance)
Do vetru se hodi kukla a lyzarske bryle.
Na rty se mi osvedcilo zeleny Labello.
http://www.ohm-cha monix.com/pdf/MBAscFr.pdf
http://www.ohm-cha monix.com/pdf/MBAscEn.pdf
Pěkná blbost - nejzkušenější chodi na konci, protože má přehled na ostatní a má šanci postřehnout problém a reagovat. Když jdeš první, za sebe nevidíš a probereš se až na zádech kutáleje se dolů s ostatními. Pak už budeš těžko účinně reagovat.
Nejzkušenější (vůdce výpravy nebo družstva většího než tři lidé) jde až na výjimky vždy vepředu. Druhý nejzkušenější výpravu uzavírá a nedovolí nikomu, aby se ocitnul za ním.
Pokud jsi dole, tak sice mas cas na reakci, ale budes brzdit uz rozjetej vlacek - vyletis jak certik z krabicky a budes potrebovat hoooodne mista na brzdeni. Pokud jsi nahore a drzis pul metru lana nabranyho v ruce, tak reagovat na tah zezadu stihas, a brzdis jeste nez se vlacek rozjede. Nekdy si to vyzkousej na svahu s bezpecnym dojezdem.. (a bacha at se neprasknes piklem mezi oci ;-)
Jo a neni od veci mit odsedku cvaklou do cepinu - cepin tahne primo za sedak, ruka jen kormidluje. Chce to vyladit, aby se dala natahnout ruka a pritom to nebylo volny.
Vyjmenuj ty zbytečnosti ! Zbytečnosti to jsou do té doby, než nastane problém a budeš je potřebovat. Za ideálních podmínek je skoro vše zbytečnost, ale za těch nejhorších se ti bude hodit každá drobnost a je dobře, že na to Saša myslí dopředu.
20 kilo je treba tohle, staci to na tyden v horach nejen za idealniho pocasi ;-)
batoh 2, spacák+karimatka 2, zdarak 0,5, obleceni do -10 a vetru 100 kmh 3, boty+macky 2,5, varic 1, jidlo 2, cepin 0,5, lopata 0,5, sedak+matros 1,5, lano 1,5 (30m 8mm), kokos 0,5, buzola+mapa+bryle+kremy+zuby+nuz+ostatni kravoviny 1, hulky 0,5, kamera 1
Co tam bylo za zbytecnosti nevim (krome stanu 2,5kg), treba vybaveni kameramana??
Taky jsem to jisteni psal v uvozovkach ;-)
Pokud umis brzdit, tak na firnu 45st. v pohode udrzis dva lidi (mam vyzkouseno a klidne na pozadani predvedu). Dovolim si tvrdit, ze 50% "horalu" neumi brzdit vubec, dalsich 40% jen bidne a dobre to umi maximalne 10% (bohuzel). Treba na svahu 45st.firn s "mejdlem" na povrchu - vetsina lidi na tom pri uklouznuti povali dolu, a pritom se da zastavit i bez cepinu, staci prenest vahu na hranu boty..
Jestli chceš jít s Itálie s báglem vážícím 31,5 Kg, tak ti přeji mnoho krásných a pohodových zážitků. Předpokládám, že věci pro svou záchranu nebudeš ani potřebovat, protože tě batoh odrovná ještě na ledovci nad chatou.
Sorry Sašo, ale jestli nosíš na Blanc normálkou náhradní boty a v podstatě všechno, tak jsi šílenec ... ale nezoufej, brzy vyjde kniha Horolezecka abeceda a tam určitě najdeš návod nejen jak se pokud možno nezrakvit a snad i něco o výbavě do hor ... :o)
Sorry Martine, ale když dá někdo sólo nezlezenou stěnu na nějakou osmitisícovku, jako ten bláznivý Slovinec, tak mu všichni tleskají. Blanc je lehký kopec. Riziko tam samozřejmě je, ale pokud ho člověk minimalizuje, a u Sasi nic nenasvedcuje tomu, ze by tak necinil, tak neni co kritizovat. To bychom pak mohli rict, ze lezeni samo o sobe je nezodpovedne.
A k jeho batohu: kdyz tam ma jeden clovek (nedeli se s nikym o stan a vareni) vsechno, co na tyden potrebuje, vcetne jidla a veci na filmovani, ale hlavne kdyz tam ma macky, cepiny a karabiny (coz v prvni casti treku mel), tak se te tricitce nedivim. Je lepsi mit vice veci a byt pripraven stravit tyden nahore v dobre psychicke a fyzicke pohode (nez se spravi pocasi). Samozrejme, dokud te ten batoh nebrzdi, pak je to tezke rozhodovani. Ale kdyz s tim byl Sasa schopen behat, tak opet nevidim nic ke kritice.
Co ty na to?
Přidávám se k názoru, že lepší nějaká věc navíc, než když něco chybí. Opravdu si nedovedu představit jedince v horách, který spí venku a dostane se pod dvacet kilogramů, zvláště se stanem. Odskočil jsem si teď na dva dny do Goldbergruppe (Shareck,Sonnblick,Goldzechkopf) a když sečtu spacák 2,2 - nafukovačku 0,6 - ešák,vařič,bezín 1,8, jídlo 1,0, hadry včetně goráče a náhr.ponožek 2,5, bahoto 2,4, žďárák 0,7, lékárna plus drobnosti (chem. světlo,lepící páska,atd.) 1,0, čelovka 0,2, voda (průměrně 1,5),cepoš 0,7, mačky 0,6,helma 0,3, tak jsem na 16,5 a to např. nemám sedák, stan, termosku. (nemluvě okolo 2,0 kg fotovýbavy, ale to už je každého blbost nebo záliba,že). Pohyb člověka s 35l batohem, pokud chce spát venku a zvláště delší dobu si moc nedovedu představit.
...pokud jdu sólo v zimě nebo v alpách nad 3,5 tisíce a jdu přes noc, tak si beru spacák, žďárák, karimatku, jednu bundu navrch, vařič, hrnce, 2 čepice, 2 rukavice, helmu, nějaké to jídlo, sedák, nějaký matroš, smyčky, čelovku, poloviční lano, foťák, nějaké jídlo, vodu... a to měl saša ještě kameru a stan (usuzuji, že místo žďáráku)...skutečně jsou mezi námi kouzelníci, co to dají do pětatřicítky? ... rád se poučím a to bez ironie,
Třeba Messnerovi by 35l bohatě stačilo-chodil skoro bez ničeho ;-) Pro normální lidi je reálný 15-20kg a 50-60L batoh. 30kg je fakt děs:-o Hlavně to už omezuje v pohybu, a v horách většinou platí rychlost=bezpečnost, s 30kg baťůřkem už hopsat přes trhliny, lízt, běhat do kopce atd. jde dost blbě..
Noo 30kg batoh je pekne tezkej, aspon na MB. Kdyz jedes na Kamcatku na mesic tak je to tak akorat.
Video dobry, akorat mi prijdou ty sestrihy desne rychly, jak zrychleny promitani diaku.
Tipuju, ze nest si sam veci na spani a vareni, plus jidlo na tyden, plus prislusenstvi ke kamere, plus povinnych 10% prehaneni :-), ti tech 30 dat muze... Kazdopadne respekt, ze to vsechno v poho odnesl, ja bych se pod tim zhroutil. Ja musim mit s sebou kamose :-).
Ahoj.
Mozna video uz jsi delal sam, a mozna ne, nevim. jen zkus dat z hrubeho 3,5 hod. zaznamu a tydenni pobyt vc. vyslap na vrchol MB, do 1 min. na prenos dat. Kombinuji hudbu s filmem aby ladili k sobe. Kdyz ma film rychlou hudbu tak film musi byt take rychli. Ale predevsim zalezi na fantazie kameramana pri strihu. Hoj. Sasa
protoze nejsem milionar aby za mne nosili druhe a nemam zajem spat v chate za 50-70 EU. A na turach zvyknes na sve veci. Co je svoje to je svoje. Ked mozem robit sam, ta robim hej :-)
Hoj. Sasa
Ahoj, moc hezky clanek i ukazka videa, budes nekde nabizet treba ke stazeni i zbytek toho co si natocil?? Na pristi rok si planuju prave MontBlanc a tohle bych moc rad videl.
Ahoj Sasa, dobry clanok. Kaslat na gramatiku a diakritiku, dolezity je dojem, co clanok zanechava a to teda zanechava velmi silny dojem. Ale vlastne som chcel len napisat, ze sa pridavam ku vsetkym ludom, co su zvedavi na Tvoje video. Uvidime ho ?
Video:
Kopmletni video bude o neco pozdeji. Chce to cas na strih. Natocit muzes cokoliv ale sestrihat a najit hudbu je slozitejsi. Byl rad ze letos dostal svuj film o Tatrach (obycejny pribeh lidicek) az do finale mezinarodniho festivalu outdoorovych filmu www.mfof.cz Vysoke Tatry 2006. Proto jeste neco ted natacim pokud je sezona a take jeste chodim po horach pro material. Ted byl tyden v Tatrach a natecel... V zime budu vse strihat a delat filmy. Zima bude dlouha na to.
Horam zdar. Sasa
Nejvyšší horou Evropy je Blanc, hraniceEvropa-Asie vede po severním úpatí Kavkazu (Kumo-Manyčská vpadlina)- vedou ji tak všichni (Rusové, Češi, Frantíci..) kromě Amíků. Tož tak
Nechci nikomu brát nadšení, ale chci se podělit o zkušenost z letošního letního výstupu na Mont Blank:
1) Počet úrazů a úmrtí je přímo úměrný počtu nezkušených lidí, kteří na horu vystupují. Jsou nebezpeční sami sobě i ostatním, a to zejména při výstupu na chatu du Gouter. Osobně jsem byl přítomen jednomu těžkému zranění a jedné smrti.
2) Bohužel musím konstatovat, že osob se znalostí pohybu v horách a na ledovci je na této cestě, tak 30 %.
3)Lezcům, kteří dbají o svoji bezpečnost doporučuji výstup mimo hlavní letní sezónu a normálku z Francie použít jako sestupovku.
P.S.Horu jsem dělal po Gouter sólo. Na vrchol jsem šel se skupinou polských horolezců. Můj batoh vážil se vším potřebným 11 kg a přitom jsem nemusel spát v žádné chatě.
Lano 5kg + stan 2 kg + spacák 2 kg + mačky a cepíny 2 kg mi dává dohromady 11 kg (možná máš některé věci lehčí, ale ne o moc). A co ostatní věci, jako batoh, karabiny, náhradní oblečení, jídlo, vařič a ešus, lékárnička, přilba, atd atd.
Fakt by mě zajímalo, jak to dokážeš - zkus mi to rozepsat ;-)
žďárák 320 g
spacák 1800 g
aluminiomatka 250 g
vařič 120 g
nádobí 250 g
bomba 250 g
lékárnička 200 g
náhradní rukavice 200 g
náhradní čepice 100 g
náhradní ponožky 300 g
náhradní mikina 400 g
jídlo 1200 g (ani jsem všechno nesnědl, nadmořsdká výška není moc dobrý kuchař)
lano 1/2 30 m 1800 g
láhev na vodu + H2O 1100 g
cepín 800 g
čelovka, nůž, lžička 320 g
samotný batoh 1500 g
-----------------------------
celkem cca 10 910 g
Musím přiznat, že jsem měl na sobě od hangu pod du Gouter :
- sedák a hruďák + 4 x HMS, prusíky,2 x
ledovcový šroub
- blembák
- na nohách skelety a mačky
( na zádech by to dělalo asi 2-3 kg víc)
Batoh o hmotnosti 20 Kg nosím maximálně v době kdy jdu do těžší věci a polovinu věcí tvoří horomatroš. Jezdím po horách 20 roků a zatím jsem vše v pohodě přežil.
Cim horsi pocasi, tim je zdarak oproti stanu lepsi! Stan pri vetru lehne/roztrha se, zdarak je u zeme a vydrzi. Ve snehu se stavi neco mezi zahrabem a igloo - sirka na karimatku, nad tim z kostek striska - postavit to trva v dobrym snehu ctvrt hodky ;-)
Ondro, Ondro ... pravděpodobně jsi zastáncem školy chození na ledovci pouze v sedáku. Já jsem zastánce chození i v hruďáku podle okamžité situace. Když už chceš rozebíraj jestli nosím hruďák, tak je důležité přihlédnou k tomu jestli jdu jako první nebo druhý, jestli mám na zádech batoh nebo ne, atd.. Když jsem šel na vrchol MB, tak jsem byl s Poláky navázaný na lehko bez hruďáku, tak ti dávám zapravdu, že jsem ho měl jen pro parádu.
budu rad, kdyz mi popises rozdil prvni / druhy. Protoze - at si to predstavim jakkoliv - kdyz te nekdo strhne a ty budes navazany na hrudaku (tedy myslim tim na kombinovanym), strhne te to tlamou dolu a neubrzdis cepinem nic...Hrudak ma podle me smusl v horach pri lezeni (nebi na ferratach), kde hrozi tezky dlouhy pady...
Rozdil je v tom, ze kdyz ty jsi ten, kdo najednou spadne do diry s tezkym baglem na zadech a bez prsaku, tak ti ten bagl muze teoreticky prelomit zada. Minimalne te ten bagl muze za letu otocit hlavou dolu a zkomplikovat ti vylejzani ven.
jojo, to jo... i tak mi prijde min pravdepodobny, ze se necekane ptopadnu (uz jsem na nekolika ledovcich byl), nez ze me nekdo strhne - a to pak radsi vazne pujdu jen v sedaku. Myslim ze na ledovci pri padu do trrhliny nehrozi poskozeni zad (takovy padovy zatizeni je nepravdepodobny), to spis to pretoceni, to se stat urcite muze. Ale asi je to vec nazoru a osobni zvyklosti. Hore zdar
No jo, ale potom jde o VHT, pro náročnější lezecké výstupy by muselo přibýt spousta horomateriálu a pořádné lano. I na lezení ledových ploten je potřeba dvojité nebo poloviční (dle zásad bezpečného lezení), a ne krátký fous. S 1l vody taky při takové zátěži rozhodně nevystačím a málokdy mám během výstupu čas rozpouštět sníh. S 1kg jídla vystačíš tak na 2 dny, a předpokládám, že je většinou instantní - co když se zhorší počasí a budeš muset několik dní čekat na místě ? Nebo když nenastartuješ vařič ? Tím mi nabývá váha na jídle, abych nespoláhal jen na sušené. Nosím benziňák, protože plynový může mít ve větších výškách problémy. Nenosím žďárák, ale stan, protože spát několik dní ve sněhové vánici bych asi těžko rozcházel. Je to spousta "kdyby", která ti přidá 10kg, ale když se něco posere, může ti to zachránit život.
OK máš v mnoha věcech pravdu. V posledních letech se mi oplatilo sledovat předpovědi počasí a třeba i tři týdny počkat a pak teprve vyrazit. Pár lezeckých věcí mám v Alpách za sebou a jaké věci mám nosit jsem se naučil od místních. Tělo je hladový kůň, kterého musíš umět zkrotit.
Rekl bych, ze nektere veci jsou typicky ceske - nabalit batoh alespon 20+kg, jidla co se vejde a vyrazit za kazdeho pocasi jen proto, ze mam dovolenou - to je podle me ceska skola.
A pak je tu ale i jiny pristup, kdy vyuzijes pekneho pocasi, minimalni zatez ti umozni byt rychly a skutecne ne vzdy je treba mit teple jidlo o 3 chodech...
Jsou to dve rozdilne "skoly" a mne osobne je blizsi ta druha. Neni umeni mit sebou vsechno, co bych mohl potrebovat, ale prave jen to, co budu potrebovat (btw, neni to z me hlavy, ale ztotoznuji se s tim).
Přesně tak, někteří magoři chodí za špatného počasí což je u mne hazard, podívám se na předpověď myslím tím pořádnou, třeba co je dole v Chamomix a podle toho se rzohodnu. A co se týče jídla, tak na 3 dny ti stačí max. 500g sušeného, daleko důležitější je voda a minerály. Vím o čem mluvím...
Kdo seje vítr, musí čekat bouři.
Ne ne, pleteš se. Nejde o žádnou českou školu. Mnohdy jde o to, že finanční možnosti Čechů a finanční možnosti Rakušanů jsou nesrovnatelné. Když třeba český student pořádá týdenní výlety do hor (kdo jiný taky, kdo má tolik času), nemůže si dovolit za každý takový výlet dát 5000 či více na jídlo a ubytování. Za jeden ano, ale když takto cestuje celé prázdniny, tak je to nemožné. Proto vidíš u mladých Čechů batohy nacpané stany a jídlem. Ne proto, že by byli rozmazlení a neschopní.
A jedna otázka - když sledováním předpovědí minimalizuješ rizika spojená se změnou počasí - jak si poradíš se svojí komprimovanou výbavou, když se svým parťákem spadneš na druhou stranu hory do opuštěné doliny bez signálu a polámete se tak, že nebudete schopni rychlého přesunu do bezpečí a předpokládané tempo bude jen pár kilometrů za den ?
Když vezmu tvůj hypotetický případ,že v Alpách spadneš tam, kde jsi nechtěl být a jsi polámaný i se svým parťákem, tak jedinou věcí, která mi pravděpodobně bude scházet je igelitový pytel na ostatky (vlastně jej mohou četníci nebo horská nahradit žďárákem). Rozhodně tě nechci urazit, ale věr mi, že vím o čem mluvím. Základem je nedostat se do uvedené situace a minimalizovat nebezpečí. V případě nehody i mé vybavení plně postačuje k záchraně.
No myslím, že lepší je nepadat to se tu můžeme přít do nekonečna, úplně stačí jídlo na tři dny a to je 500g/3dny bohatě postačí. Je třeba se nahlásit i na chatě a říct kam se jde ať se může dělat nějaké rescue...
Dobre, vzdavam se. V tom pripade si pribalim do batohu jeste maly prirucni zachranny vrtulnik, kterym potom vsichni stastne odletime z te posrane situace. :-)
Vy jste zase chytry :) Pokud se nezabijete a nenicite tu krasnou prirodu tak si delejte, co chcete. Ja chci podekovat Sasovi za skveli, uprimny clanek. Az po jeho precteni jsem si uvedomil, co jsem vsechno zazil pri vystupu normalkou na Blanc, byla to nadhera, i kdyz je tam "preturistovano", ale nemaji snad vsichni stejny pravo na ten kopec?
Tak krasny zazitky z hor ;)
To jsou prostě dvě různý cesty. Buď budeš mít všechno, ale budeš těžkej a pomalej. Nebo budeš mít jen to nejnutnější, ale budeš lehkej a rychlej. Myslím, že rychlost ti může zachránit život stejně dobře jako to, že budeš mít dostatek prostředků na přežití dlouhodobějšího zabivakování. Rozhodně si nemyslím, že při dnešních možnostech získání aktuálních předpovědí počasí, s dnešními technologiemi vybavení, v horách, kde přechod od chaty k chatě trvá maximálně den, je táhnout 20kg batoh jediné správné řešení.
Jediné správné řešení to určitě není. Porovnáš-li ale psychickou pohodu v případě, že se něco posere, tím nemyslím úplně posere, ale věci jako že zatmíš, nebo zrovna na té dnešní tůře nebudeš úplně v pohodě (náběh nemoci, hypoglikemie,...) no prostě jsi nadoraz a k chatě máš 3-4 hodiny krutého dojížďáku, tak člověk jdoucí nalehko se musí dotáhnout na chatu za každou cenu, jelikož nepočítá s bivakem. I když řekneš, že počítáš s bivakem, tak sice možná přežiješ noc, ale z druhého dne a možná i z celého výletu máš pěkný kulový! Za to já, nesoucí si vše vybavení s sebou budu o pár hodnin pomalejší, ale připraven na pohodový bivak. A když to dotáhneš na chatu (to falešné prostředí odtržené od horské reality) a ani pro úplné vyčerpání nesníš večeři, já si budu hovět pod kamenem nebo v díře v teplém spacáčku a užívat krásnou noc v horách. Druhý den vyrazim plynule dál. A ty? Budeš koukat z poza okna chaty, jestli se náhodou neblíží fronta, abys nemusel ven...
Libovony obsah batohu mi neda psychickou pohodu...
Jestli mi neni dobre, tak pokud mozno nikam nelezu. Tury planuju pokud mozno tak, bych na misto urceni dorazel brzo odpoledne, coz dava dostatecnou rezervu na reseni pripadnych problemu. Je to otazka znalosti svych moznosti a nejakeho risiko managementu.
Btw, zakladni zachranne vybaveni je sebou treba mit VZDY a byt pripraven na bivak - cimz nemyslim spani ve stanu + spacaku + tepla kuchyne. Bivak je o preziti, ne o pohode.
A nevim, na kolika chatach jsi spal, ale ta mista maji svou atmosferu. Patri k horam a k zivotu v nich. Ale to uz je samozrejme vec nazoru.
Jen jsem chtel rici, ze Sasa dle clanku na me opravdu nepusobi tak, ze by mohl delat instruktazni video o horolezectvi. Opravdu ne. Z clanku vyplyvaji zkusenosti z Beskyd + Blanc. Cimz nijak nechci zpochybnovat, ze si to uzil a asi natoci(l) prima video.
Ale no tak! Já na tebe tak mile, že každý má prostě svou cestu a ty mi budeš vnucovat, co všechno se mi může stát, jak mi zaručeně bude a jak se budu cítit? Proč? Znovu opakuji - každý má svůj způsob a jestli mu to tak vyhovuje a dělá mu to radost, je to tak v pořádku. V každém případě však musí být náležitě vybaven a připraven. A to jak materiálně, tak fyzicky, tak psychicky. Jestli tobě nedělá problém si táhnout všechno na zádech, dobrá. Musíš si ale uvědomit, že ti to nejen poskytuje komfort, který ti vyhovuje, ale že tě to limituje nejen v rychlosti, ale i v typech a obtížnostech výstupů. U některých výstupů je váha batohu opravdu limitující. Člověk, který jde nalehko, zase musí být připraven na to, že musí něco vydržet. Musí vědět, že bivak kousne a že pak bude schopen jít dál. Pokud ne, tak je to magor, který tam nemá co dělat. Ale věř mi, pro spoustu lidí je přežít nouzový bivak a jíst teplý jídlo jen jednou denně, případně celý den nejíst naprosto normální. A především se musí znát a vědět, kdy to případně otočit. A co se týče falešného prostředí horských chat - nejsou jen obrovské velkokapacitní chaty, je spousta malých chat pro pár lidí, winteraumů a bivakovacích chat, kde si romantiku vychutnáš stejně dobře.
Takže peace? Jde to prostě tak i tak. Jen musíš být připraven na to, co to obnáší.
Jeste pripocti obleceni, botky a vsechno co neses na tele, hned budes na 15 kg ;-)
Alomatka na snehu? No potes ledviny.. Ja taham EVA 14mm a pod zada alomatku nebo batoh
sledujeme,že se debata začíná trošinku zvrtávat...myslíme si,že pokud má člověk výbornou fyzičku,je to jeho věc,kolik kilo nese na zádech.to my jsme šly letos v květnu z italské strany a taky jsme toho hodně na týden na zádech nesly.takže ať si každý nese,kolik unese!někdo na to má a někdo ne :)
Souhlas, hory nebo doly, je na každým člověku jakou míru rizika zvolí a co do batohu vezme. Podstatný je ten pocit a ne u piva říkat já vytáhl 30 kilo a ty jen 28. Gratulace k výstupu ;-)
Je to samozřejmě každého věc do doby, než ho začne zachraňovat někdo jiný ... minulý rok jsem se cestou z Blancu tramvají bavil s místním vůdcem a ten říkal, že nechápe co v těch pětadvacetikilových batozích někteří lidé nosí a že je to údajně případ hlavně lidí z východní evropy. Pak se občas holt stává, že to je na někoho moc a nezvládne to a v lepším případě jen skončí vyčerpaný ...
čekal bych, že Ti ten článek sepsujou za malé dylejtování a celkový styl, a vůbec Tě rozeberou tak, že už nevystrčíš nos ani na horu Říp, natož na Mont Blank. Což se nestalo a je to pro mě známkou toho, že tyhle stránky ztratily glanc, za těch pár měsíců, co jsem je nečetl :-)
p.s.: Džoukuju, napsals to hezky, v něčem mi to lehce připomnělo styl svého času mého oblíbeného Filipa Š., co taky hledal na kopcích něco jiného než olympijskou medajli nebo titul mistra sportu. Nechť jsou mu hory lehké.
Taky mi to pripada. Cekal jsem kritiku a na misto toho se tu rozjela docela pekna diskuze o tom, co dat do baglu. Na vystupu samotnem neni nic zajimaveho, ale zpusob, jakym to ten clovicek podava ja naprosto uzasnej, viz. videa "lidicky mam vas rad" "vemte deti a vyrazte do hor". Je z nej uplne videt to super nadseni! Jen tak dal Saso.
AHOJ VSEM.
NECEKAL JSEM ZE NA LEZCE BUDE TAKOVA ODEZVA NA MUJ CLANEK. ASI BYLO NA CASE NAPSAT O SVEM OSUDU A PROC JSEM SEL NA M.B.
VZDY JSEM MEL RAD HORY.
KDYZ BYLO MI 19, OCITL SE V RAMCI VOJNY V JEDNE OBLASTI ASIE VE VOJENSKEM KONFLIKTU V HORSKEM PROSTREDI. Z TOHOTO KONFLIKTU DOMU PRISEL JSEM ZRANENY ALE ZIV A PRESTAL CHODIT DO HOR. DLOUHYCH 18 LET NECHODIL JSEM NAD 2000 M.N.M. A DO SKAL VUBEC.
VSE SE ZMENILO V LEDNU 2006, KDY JSEM V PRACI MEL URAZ HLAVY NASLEDKEM KTEREHO BYLA DOCASNA ZTRATA PAMETI NA CCA 3 MESICE. A DALSICH 2 MESICE MI TRVALO NEZ UPLNE ROZVZPOMENUL NA SVOU MINULOST.
TEHDY MI V LEVE CASTI MOZKU NASLI 4 MM LOZISKO KTERE MI DELALO PROBLEM. DOKTOR MI NEDOPORUCEL CHODIT DO VYSEK NAD 1000 M.N.M. A TO MI DALO IMPULS - PROC NE?
10 LET BYL JSEM V SKAUTU ODD PRAZMO (FRYD.MIS.) A NA LYSOU HORU CHODIL JAKO NA PROCHAZKU...
PO URAZU HLAVY NEMOHL JSEM DOJIT NA JEHO VRCHOL. MEL JSEM „CERNO“ PRED OCIMA A TOCILA SE MI HLAVA. STEJNE TAK BYLO KDYZ JSEM POKUSIL JIT NA PRADED... VYSLEDEK TESTU MOZKU RIKALO SVE.
TEHDY MI POMOHLI DVA OSOBNI LECITELI KTERI MI UKAZALI CESTU JAK PREKONAT VYSKU NAD 1000 M.N.M
ZACEL JSEM BEHAT, CVICUT, CHODIT DO MENSICH KOPCU S BATOHEM, NEBO PROSTE POPADNUL BAGL „V PLNI POLNI“ A SEL DO BLIZSEHO „12 PATREHO VEZAKU“ A CHODIL PO SCHODECH NAHORU DOLU JAK JEN TO SLO. TRENINK NA KOLE BYLO SAMOSEBOU.
30 DUBNA 2006 VYSEL-VYBEHL NA „LYSOU“ ANIZBY ZASEKNUL SE A PRO MNE TO BYLA PRVNI VYHRA.
3 KVETNA- OMDLIVAM V PRACI. DALSI TESTY A KONTROLY U DOKTORU..... BEHAM, CVICIM, JEZDIM DAL.
7 KVETNA - NA VRCHOL PRADEDU JDU NA DVA KRAT SPOLU S LECITELKOU. NEMUZU DOJIT KVULI TOCENI HLAVY. TRENUJI SE A CVICIM VSUDE MOZNE VC. CHOZENI V PANELAKU S BAGLEM PO SCHODECH.
28 KVETNA DALSI POKUS JIT NA PRADED- TENTOKRAT UZ BEZ PROBLEM. CVICIM A CHODIM DAL DLE ROZVRHU.
16-17 CERVNA 2006 VYSLAP NA SNEZKU OBRIM DOLEM. DALSI MENSI POTIZE S HLAVOU ALE UZ SE CITIM LEPE. V TRENINKU MAM DALSI ZMENY.
1 ZARI 2006 KONROLA V FAULTCE V OL. - 4 MM. LOZISKOV V LEVE CASTI MOZKU UZ NENI. NEPRESTVAM VE CVICENI.
23.9 – 30.9 JEDU NA AKCI VYSOKE TATRY.
DIKY ME KAMARADCE Z OPAVY KTERA TUTU AKCE ORGANIZOVALA, POPRVE ZA DLOUHYCH 18 LET OD VOJNY PREKONAVAM VYSKU NAD 2000 M.N.M. A TAKE PO URAZU HLAVY BEZ PROBLEM A POTIZ ZVLADAM BYSTRE SEDLO, RYSY, KOPROVSKY STIT, KRIVAN, PRECNE SEDLO.
TAKE DIKY ME KAMARADCE, DOZVIDAM SE O MEZINARODNIM FESTIVALU OUTDOOROVYCH FILMU V CESKU KTERE SPOLU NAVSTIVILI V OPAVE. PRI PROHLIZENI PRACI JEDNOTLIVYCH KAMERAMANU A HORALU, PRICHAZI MYSLENKA O VYSLAPU A NATOCENI O MONT BLANCU...
19.12.2006 PRI JEZDE NA KOLE MNE SRAZI AUTO. OTRES MOZKU A DALSI KOMPLIKACE HLAVY....
VANOCE A SILVESTR „MAM ZAJISTENE“ DOMA. S RIDICEM JSME ZUSTALI V KONTAKTU A JSME KAMARADI NADAL.
PO NOVEM ROCE 2007 ZACINA ME PULROCNI PRIPRAVA NA MONT BLANC. CO VSE OBNASILO - UZ NEBUDU PSAT. JEN DODAM ZE NEZ JEL NA M.B. UDELAL JSEM TRIDENNI PRECHOD PRES RYSY USEKU ORLA PERC „V PLNI POLNI“
NEJSEM AMATER ANI PROFIK. NEJSEM MAGOR NEBO HRDINA. JSEM TAKOVY JAKY JSEM. HORAL A KAMERAMAN NA VOLNE NOZE. RESPEKTUJI NAZORY, POSTOJI, ORENTACI ATD. ATD. VSECH LIDI A JE MI JEDNO ZDA JSI SLOVAK, CECH, TATAR, MADAR ATD. PRO MNE JE DULEZITE CO CLOVEK MA V SOBE A CO MA UVNITR SVEHO JA. JEHO HODNOTY A KVALITY.
PRO MNE JSOU HRDINOVE TE LIDI KTERI POMAHAJI OSTATNIM ANIZBY ZA TO NECO CHTELI
MUJ NATOCENY FILM Z AKCE VYSOKE TATRY 2006 DOSTAL AZ NA 5 ROCNIK MEZINARODNIHO FESTIVALU OUTDOOROVYCH FILMU KTERY VENUJI ME KAMARADCE Z OPAVY. VICE NA WWW.MFOF.CZ OBYCEJNA AKTIVNI DOVOLENA A ME VRCHOLY BEZ ADRENALINU A EXTREMU. A DIKY NI BYL JSEM NA MONT BLANCU.
ME DALSI CILE- MATTRHORN, MONT BLANC 2, ELBRUS, EVEREST BEZ KYSLIKU A K2 A SAMOSEBOU VSE NATACET. BUDU LI TAM - JE OTAZKA CASU A FINANCE.
JE MI 39. JSEM OPTEMISTA KTERY MA V SOBE TATARSKOU KREV A BOJOVNOST SE NEVZDAVAT. ZABYVAM SE ORENTALNI MEDITACI, REIKI, LAZENIM, NATACENIM.
VYCHOVAL V RAMCI PRVNIHO MANZELSTVI 13 LETOU DCERU A 20 LETOU NEVLASTNI.
CHCI JESTE ZALOZIT RODINU TAK JAK PATRI.
DALSI KONTROLA U DOKTORU MA BYT V LEDNU 2008.
PROTO MOZNA POCHOPITE, PROC SEL JSEM NA MONT BLANC... A PUJDU JESTE VYS. VIM CO MUZU DOVOLIT V HORACH A VZDY JDU DO HOR TEHDY KDYZ NA TO MAM
S POZDRAVEM KE VSEM LEZCUM
ALEXANDR SALACHOV. PREROV.
HORAM ZDAR.
Ty se fakt nenudíš, klobouk dolů před tebou až pojedeš na K2 nebo do Pákistánu, tak se ozvi dám Ti veškeré informace, které se hodí nebo přímo kontakt na lidi v Pákistánu. Přeji hodně úspěchů a hlavně zdraví hoře zdar. chosechose@bigmail.cz
v dnesni dobe nerozumim tomu jak nekoho muze bavit se tahat s 30kilovym batohem na zadech, stavet stan za chatou,kdyz na gouteru se da prespat sice na podlaze za 12 eur, ale urcite je to lepsi nez ve stanu!!12 eur preci neni takova drahota!
Jiříku Nováků, zkus si udělat rezervaci na Gouter a uvidíš ... zaúkoloval jsem ségru, aby tam volala čtyři měsíce před plánovaným výstupem, neb má státnici z frániny - obsazeno, pak jsem to zkoušel několikrát i já s lámanou anglinou a zbytky frániny po čtyřech letech jejího studia na gymplu a pořád jen obsazeno, nemáme místo ... fakt je lepší si vzít stan, jen třeba pro jistotu.
Nicméně náhradní boty si myslím, že na Blanc nejsou nutné ... přece jen je to uprostřed civilizace, kde lítá bambilion vrtulníků.
na gouteru jsem byl dvakrat a vzdycky jsem se aspon na podlaze vyspal,telefonicka rezervace je zbytecna,tohle je jedna z mala chat,kde te i pres neexistenci rezervace nevyhodi.treba na ref.argentiere se to malem stalo,nastesti nekdo neprisel...chatari jsou vetsi a vetsi idioti..
Proc idioti? Kdyz jdes na chatu na blind, tak holt musis pocitat s tim, ze kdyz bude plna tak budes muset bivakovat na zaprazi :-D
Tobe pripada dobry, ze kdyz do plny chaty na blind prijde 50 lidi, tak je chatar nasardinkuje mezi ty, kteri si jak pitomci predem zaridili rezervaci? Proste chata ma X mist, pokud je plna, tak je holt plna. Vyjimka je, kdyz se tam nekdo dopotaci prositej ve vanici (ale to asi nebyl tvuj pripad).
ja ale prece neci postel!staci mi spat na chodbe.je ale hloupy,kdyz dorazis na chatu v 6 vecer,ze 100 luzek je volnych 50 a ty musis cekat do 9 nez ti chatar milostive prideli postel,pricemz je zrejmy ze na tech 50 luzek neni zadna rezervace!a to se mi nestalo jednou nebo dvakrat.a to nemluvim o vidirani typu,nedas si jidlo=nemas postel.1 misto ma chata vignettes ve wallisu kde tohle pravidlo plati 100%.a to mluvim o chate kam je pristup jen po ledovcich.po sdeleni ze si koupim jen horkou vodu,chatar zbrunatnel a bylo mi receno ze pokud chci jen nocleh bez jidla tak muzu jit rovnou dolu.chata byla skoro prazdna!ma nekdo podobnou zkusenost?byl nekdo letos na vignettes?
Tak to je neco jinyho, a takovy chate se rad obloukem vyhnu. Chces tu spat - musis si koupit i jidlo, to mi pripada jako za komousu "Chces mrkev? Koupis i kilo tehle shnilejch brambor."
Pripada mi, ze do hor se casto vkrada komerce a snaha vytriskat prachy za cokoliv :-(
Chtěl bych jen podotknout, že chaty v Alpách mají poněkud vyšší provozní náklady než třeba chaty v Tatrách. Doprava materiálu se provádí vrtulníky a turistická sezóna trvá jen několik málo měsíců. Mimo chat spolkových se jedná o chaty soukromé, takže je jasné, že provozovatel má zájem na tom, aby se mu investice rentovala. Další věc je naprosto diametrální pojetí mezi naším východním způsobem turistiky s 30 kilovými hřbetolamy a turistiky místních s 30 litrovým chlebníkem.
Tenhle problem je ale vetsinou na chatach, kde je velkej provoz lidi a timpadem i zisk. Proste s davem mizi prijemna atmosfera, a objevuje se komerce a snaha vydelat co nejvic. Nastesti je to zatim jen sem-tam, na vetsine chat je atmosfera prijemna. Pokud chceme spat venku, tak si u prijemny chaty vzdycky dame aspon nejakou dobrotu, par piv atd. Pokud je pristup "bud se ubytujete s jidlem nebo tahnete", tak slusne podekujem a od takovy chaty mizime co nejdal.
Povinny jidlo bylo treba i na Zbojande-Tatry bez vrtulniku.
jo ale ja jsem nemel na vyber pokud jsem chtel pristi den udelat vrchol,takze jsem musel vysolit 40chf.30kilovy batoh se stanem nenosim.na soukromych chatach si majitel urcuje pravidla sam,to je pochopitelne.ja ale mluvim o chate,ktera spada pod SAC,tam by k takovymto situacim dochazet nemelo.po dotazu na centrale alpenvereinu v praze mi bylo receno,ze chatar by mel nechavat nekolik malo mist pro prichozi,kteri jsou clenove oeav.bohuzel toto pravidlo nikde neplati.pred 10lety by me ani nenapadlo delat rezervaci nebo jestli se budu dohadovat o tom jestli si koupim jidlo.jo jo casy se meni.v tomhle pripade k horsimu.
Dekuji ti Miso. Uz zde rozebrali vse a vsechno kolem meho vystupu, presto mam z ruznych nazoru radost. At uz kritika ci naopak - mame pravo vyjadrit se :-) Zatim moc neodpovidal na ruzne debaty, neni moc casu ale urcite odpovim pozdeji. Vcetne toho co mel v tech 31,5 na zadech:-) a nejake dalsi video ukazky z vyslapu. Mej se fajn a horam zdar. Sasa
Sašo, dobrý je to, dík za pěkný článek. Nedělej si nic z těch, kdo zde řeší, jak velký bágl je do hor potřeba. Ať si každý nabalí, co chce, co mu vyhovuje a hlavně, co unese.
Také se chystám letos, nejraději po sezoně, v září na MB. Jsem trochu starší, než ty, je mi 55 let ale pořád v kondici, akorát matroš musím obnovit, protože s horolezectvím jsem skončil ve třiceti, kdy jsem založil rodinu.
Máš velké cíle, ale jak se říká, kdo nemá sny pro které má důvod žít, už nežije.
No snad mě mé staré nožky ještě vynesou na Blanc, a když ne, tak se z toho neposeru. :-) Měj se fajn.
Ahoj Sašo, článek byl suprovej a ráda bych viděla to video cely.Neviděla jsem ani ukázky, mám problémy s načtením stránky.Ale vim, že to bude dobrý video tak dá se stim něco udelat?
To je strašný nadupanej borec a pohodář a motor Saša se chce podělit o úžasnej zážitek z pokoření hory, která je jen pro kecálky u piva v pohodě a nakonec se tady řeší jenom to že zmínil svůj třicetikilovej bágl. Zamyslete se!!! :-(
Poku jsi sel na Mt.Blamc sam tak jsi nezodpovedny idiot, ktery ohrozuje zivot ne jenom svuj ale take clenu horske zahrane sluzby ktera tyto fanatiky pak musi zachranovat.